Osećate se jako.
Osećate se smireno.
U vašem srcu ne postoji strah.
Pogledajte svoju braću...
I vidite me u njihovim očima.
Svi ste mi poput sinova.
Ja sam s vama.
Bog je s vama. Raj vas čeka.
Bog je veliki.
MUMBAJ, INDIJA - 26. NOVEMBAR, 2008.
Taksi! -Taksi!
Stanica VT. Brzo. -Kafe Lilopal, brzo.
Da, brate. -Odmah krećemo.
Znaš li Tadž hotel?
HOTEL MUMBAJ
ZASNOVANO NA ISTINITIM DOGAĐAJIMA
Preveo: Bambula
Dobro, dobro.
Sestra ti nije došla. Opet. -Kući je, ima grip.
Izvini. Koliko kasniš?
Mnogo. Odmori se pa se vidimo ujutru.
Ćao.
Ćao, dušo. Tata, ćao.
Ćao.
U redu je, dušo. Zašto plačeš?
Pogledajte oko sebe, braćo. Pogledajte šta su ukrali...
Od vaših očeva. Od vaših dedova.
Setite se obuke. Ne privlačite pažnju.
Ne kasnite na svoja odredišta. Tajming je najvažniji.
Počnite sa železničkom stanicom prvo. Sve ostale mete u sledećih 30 minuta.
Upamtite, ceo svet će da gleda.
Još tople vode. Nek bude 48 stepeni. Tačno 48 stepeni.
Šta je to? -Molim? -Plava štrampla. Muško je. Plava!
Ali Sandžej je rekao da je devojčica. -Beba u 440. Dečak ili devojčica?
Zara Kašani. Je li rodila dečaka ili devojčicu? -Dečaka. -Devojčicu.
Stavi po jednu od obe.
Dilip. Gde sam večeras? -Šamjana. Restoran Šamjana.
Dobro. Mnogo hvala. Pozvaću. Ćao.
Praba, stiže nam još jedan VIP gost.
Ćerka gđe Kašani uskoro stiže. Zara Kašani.
Nedavno je dobila dete s Amerikancem.
Spava mu se. -Dejvid Dankan.
Koliko do hotela? -On je arhitekta.
Oko 2 bloka, gospodine. -Savršeno. Hvala. Oko 45 minuta.
Njihov apartman je spreman, stoga idi u glavni lobi i pozdravi ih.
Treba da stignu svakog trenutka.
Čestitaj im zbog bebe,
ali ne spominji venčanje. -Nisu venčani?
Jesu, ali Zara je već bila trudna.
Pa je majka insistirala na privatnoj ceremoniji. Bez javnosti.
Ćao, kako si, Praba? -Divno što ste opet kod nas, Zara. -Hvala. -Namaste.
A ovo je Sali, naša dadilja. -Dobro došli. -Hvala.
Namaste. Čestitam.
Mnogo hvala. -I dobro došli. Namaste. -Namaste.
Hvala. -Super je ovo. -Nadam se da ćete uživati ovde.
Hvala. Hvala, Praba. -Molim vas, za mnom.
Sve što ste naručili, na mestu je,
ali ako vam treba još nešto slobodno tražite.
Praba? -Niša ih vodi gore, gospodine.
Jesi li im rezervisala sto za večeru?
Da, gospodine. Devet uveče u Šamjani.
Rezerviši im sto u svim našim restoranima.
Ako se ona predomisli a mi ne budemo imali mesta,
njena majka će me ubiti. -Odmah ću, gospodine.
Ovuda.
Dobro došli nazad u Tadž. Spremili smo vam kadu po vašem ukusu.
48 stepeni. -Hvala, Džomon. Lepo od tebe.
Vidi ti to. -Gde je moj mali dečko?
Hoćeš da vidiš mamu? -Zdravo, moj prelepi dečače. Da. Da.
Vidi šampanjac. -Bože. Kako je sladak.
Mislim da je i dalje malo vruć. -Stvarno? -Da.
Pst, mali dečače. -Dušo, gde je...
Ormar u uglu. -Ormar u uglu.
Da pozovem doktora da budemo sigurni?
Da. Da budemo sigurni.
A vaša rezervacija za Šamjanu u 9 uveče? -Ne znam. Šta ti misliš?
Hoćeš da pozovemo rum-servis? -O, ne. Vas dvoje idite.
Uvek možete da skoknete nazad kad on dođe ovde.
Zadržaću vašu rezervaciju. A vi ili dođite kad vam odgovara, ili nemojte.
Kako želite. -Hvala, Džomon.
Idemo.
Hajde, presvući ću se. Idemo na večeru. -Nevaljali tata. Nevaljali.
Ima cela jedna soba ovamo pozadi. -Bože. O čemu je reč?
ŽELEZNIČKA STANICA CST - JUŽNI MUMBAJ
Adžmal? Adžmal, gde si? -U toaletu sam. Dođi brzo.
Adžmal? -Idem, idem!
Ruke.
Veoma dobro.
Okreni se.
U redu. Veoma dobro. Pokaži mi čarape.
Opusti se.
Treba ti uredan kroj. Ne ovako da se vuče. Dobro. Fino.
Opusti se. Dobro.
Je li ovo šala? -Oprostite, gospodine... Izgubio sam cipele.
Mora da su mi ispale iz torbe.
Idi kući, Ardžun. Ostali, pokret.
Gospodine, molim vas. -Zašto me moliš?
Izgledaš kao prosjak. -Gospodine, molim vas. Naći ću neke cipele.
Treba mi ova smena. -Treba da odeš. -Gospodine, molim vas.
Moja supruga će se poroditi svakog časa. Molim vas.
Ima par cipela u mojoj sobi. Ispod stola.
Hvala, gospodine. -Požuri!
Ovde u najbogatijem indijskom gradu...
...Tadž Mahal palas hotel.
Više od jednog veka je dom državnika
i poznatih ličnosti iz celog sveta.
Lično iskusite njegov neverovatan luksuz...
UDARNE VESTI
STANICA CST NAPADNUTA
Naoružani ljudi malopre su napali stanicu CST,
glavni železnički terminal u Mumbaju,
pogodivši više od 100 putnika i članova osoblja.
Sigurnosne kamere zabeležile su izgled dvojice osumnjičenih
koji su pobegli s lica mesta pucajući na pešake...
Iza auta!
Pobićemo te kretene. Sve do jednog!
Idemo! Pobij kopilad! Sve ih pobij.
Najveća briga u ovom trenutku je ta
što postoji strah među policajcima koji još pokušavaju da otkriju
izvor pucnjave i da li je policijski auto otet
od strane učesnika u ovom oružanom sukobu.
Ovoga se najviše plaši policija trenutno
jer se u jednom trenutku... Začula se pucnjava.
Videli ste. Videli ste policijski kombi,
policijsku tojotu kvalis, kako ide...
I nasumičnu pucnjavu.
Gospodine, ovo je za sindijsko venčanje u Okeanskoj sobi.
Kimči je za trgovinsku delegaciju u Vasabiju.
Parlamentarci su već u Lučkom baru, prilično pijani.
Još limunove trave, gospodine? -Ardžun...
Ne šepaj. Da, još limunove trave. -Hvala.
A Rus? -Rezervisana Šamjana, gospodine.
Ima zabavu kasnije. Želi pomoć. -Dobro. Narode.
Narode, slušajte, molim vas. Hajde.
Ostavi to. Hajde. Dođi ovamo. Da. Dobro. Hajde. Dođi, požuri.
Dakle, imamo još jednog VIP gosta koji će jesti u Šamjani večeras.
Vasili Gordecki. -Gospodine. -On može biti naporan.
G. Gordecki, drago mi je što vas opet vidim.
Šta god da kaže, samo se smešite, budite ljubazni i učtivi.
Upamtite, uvek, ovde u Tadžu, gost je Bog.
Nipošto mu nemojte preporučivati plodove mora.
Alergičan je na njih. Nikada mu ne služite piće u čaši.
Uvek u flaši.
I otvorite flašu pred njim, direktno.
Uzeću jednu s kovrdžavom kosom.
Da, seksi je. I...
Takođe...
Visoku. Šta je rekao? Daj mi ga na telefon.
Visoka. Ima li velike ili male bradavice?
Dobro. Pošalji ih obe.
Ko tako govori?
Nakon večere, g. Gordecki će imati privatnu zabavu u svom apartmanu.
Trebaće mu konobar. Naravno, biće masnih napojnica.
Gospodine, Olga govori ruski.
Ne. Nikako žensko osoblje. Ne smemo dozvoliti da se ponovi
ono od prošli put. -Gospodine, bila bi mi čast da služim...
Ne, hvala, Ardžun. -Gospodine, molim vas, pobrinuću se da...
Pobrinućeš se da dolaziš u odgovarajućoj obući.
Sandžej, ti ćeš da služiš na zabavi kod Rusa večeras.
Idi do Elije i uzmi dve flaše vern dežona.
Vandžidon. Hvala, gospodine. -Šta si rekao? "Vandžidon". Šta je "vandžidon"?
Zove se vern dežon. -Vern džedon.
Zove se vern dežon. Sa V. -V. Ver...
Sa V. Vern dežon. -V. Ver...
Ne ponavljaj V. Samo reci vern dežon. -V... -Ne V! Vern dežon!
Vandžidon. -Vern dežon.
To je konjak. -Idi!
Vandežon. Vandežon. Hvala, gospodine. Vandežon.
Nećeš verovati kakve mu žene dolaze večeras.
Kod Rusa, da. Lepotice.
Čiste desetke, druže. Da.
Dođi za jedan sat. Da.
Jesi li slep? -Zar nisi video da idem? Nisi video?
Ko tako vozi? Ne vidiš dobro! -Iskočio si mi pred kola!
Pa šta, pregazićeš me?
U šta ti gledaš? Idi!
Idi! Koji je tvoj problem?
Pogledaj ove likove. Pukao mu je film. Gledaj.
Odlepili su. Pogledaj ga. Pogledaj malog ljutitog batlera.
Pogledaj ga. -Dušo. Ćao. Edi. -Vidi ga.
Kladim se na tog malog batlera. -Tadž. -Tadž.
Idemo. -Da, idemo. U redu. -Idemo.
Idemo u Tadž. -Idemo u Tadž.
Samo malo. Hajde. Izvinite, gospodine.
Namaste, druže. -Namaste. -Imamo problemčić ovde
jer nismo naručili ovo jelo od prasetine.
Da. -Ne, ne. Ne bih rekao.
Jer ako pogledaš ovde, nismo zapravo...
Jebote! Bri, dole!
KAFE LILOPAL - KOLABA, MUMBAJ
Ovuda.
Hajde! Brže! Trči! Hajde, dušo! Hajde!
Hajde! Hajde!
Jesi li povređena? -Ne znam. Ne bih rekla.
Ako smem... 2003. je bila veoma dobra godina za bordo
zbog izuzetnog toplotnog talasa te godine. Šato lator, tu...
Čudesna dubina, jako ali svileno,
tamno voće, savršeno konzistentan finiš.
To je veoma dobro vino. -To dobro zvuči. -Da.
Znaš šta? Donesi mi viski i dijetalnu koka kolu. -Stvarno? -Da.
I znaš šta? Donesi nam čizburger u ime starih dobrih vremena.
Od piletine ili ribe, gospodine? -Ne. Samo običan burger. Od govedine.
Nemaju govedinu ovde.
Da. Imaju sve ovde. -Dušo, krave su svete u Indiji.
Izvinjavam se. Totalno sam zaboravio. -Nema veze.
Šta preporučuješ? Šta je...
Jagnjeća kofta je popularna među Amerikancima. -Ćao, Sali. -Ćao, Zara.
Ne. Upravo sam proverila na recepciji. Rekli su da doktor još putuje.
Ne, ne. I više je nego dobar. Da, dosta je jeo i spustila sam ga dole.
Naravno, zvaću vas tada. Ali, zaista, sve je u redu.
Dobro. Uživajte.
Hvala, gospodine. A kako biste hteli da platite?
Došlo je do napada. Je li hotel bezbedan? -Da, naravno.
Znači sve je u redu tamo? -Da, gospodine. Sve je u redu ovamo.
Dobro veče, hotel Tadž palas. -Zdravo. Samo da proverim za doktora.
Dobro. Sledeće putovanje, imam ideju. Idemo samo nas dvoje.
Volela bih to. -Hriste! Hajde!
Hajde! Hajde!
Trči!
Molim vas, otvorite.
Vrata, čoveče. Samo otvori vrata! Moja devojka je... Ovo je moja devojka.
Obezbeđenje. Možemo li dobiti obezbeđenje smesta? Dilip, vidi.
Edi! -Imamo rezervaciju, druže.
Nek uđu. Sve je u redu. Nek svi uđu. -Bri, ušli smo. Hvala.
Bri, hajde, dušo. Hajde. Izvinite.
Edi, hajdemo negde drugde. -Lani, je li tako?
Jesi li nekad video ovakvo mesto?
Imrane, ovo je samo hotel.
Izgleda poput raja.
Raspakujmo se ovde. -Još malo nazad.
Devojke su već u mom apartmanu? Dobro.
Počnite bez mene, a ja ću se popeti nakon večere.
Gospodine, nemam zabeleženu vašu rezervaciju.
Molim vas, da li bismo samo mogli...
Slušajte, da li biste molim vas pozvali našu porodicu? -Gospodine.
Svetlo. Ugasite svetlo. Dole, dole. Svi dole. Dole.
Molim vas, ispod stolova.
Bri!
Ispod stolova. Dole, molim vas!
Molim vas, dole. Dole, gospodine, molim vas.
Ko su oni? Imaju automatsko oružje. -Dole. Morate se sakriti.
Gde je obezbeđenje? -Molim vas, gospodine.
Idi.
U redu je.
Javi se, Sali.
Prva faza je gotova, brate. Idemo gore.
Bravo, obavili ste dobar posao. Još nešto...
Ne prekidaj vezu nijednog trenutka.
Hoću da čujem njihovu vrisku svojim ušima.
Te životinje nemaju ljudskosti, Abdulah, upamti to. -Da, brate.
Niko od njih ne zaslužuje Alahovu milost. -Da, brate. Bog je veliki.
Bog je veliki.
Halo? Gospodine, ovde recepcija.
Ovde recepcija.
Imamo bezbednosni problem ovde. Ne.
Molim vas ne napuštajte sobu, gospodine.
Bićemo u kontaktu, gospodine. Da, gospodine. Da.
Rum-servis. -Pranje veša.
Pranje veša.
Dobro si. Ne zezaj, Kamerone.
Dolazim.
Ćao, Dejvide. -Sali, hvala bogu. Gde si?
Gde je Kameron? -Izvinjavam se, šta?
Gde je Kameron? -Doktor je upravo došao.
Samo trenutak. Izvinjavam se, stalno se prekida. Ne mogu da vas čujem.
Ne otvaraj vrata. Sali!
Bože.
Zara. Zara, ova žena samo...
Sali, šta se dešava?
Gde je ona? -Ovde je negde.
Video sam da je ušla.
Husam.
Izađi. Izađi. -Imrane.
Husam? Husam, dođi ovamo! Vidi ovo.
Vidi, imaju mašinu da im nosi govna. Čak je i kenjanje zabavno.
Imrane?
Zdravo, brate. -Imrane! Šta se dešava?
Upravo sam ubio još jednu ženu. -Bravo.
Sad slušaj. Moram da ti kažem nešto. -Da, brate?
Nek stoje uz vrata sledeći put.
Pa kad im metak prođe kroz glavu, on će izaći napolje.
Ne želiš da rikošetira nazad u sobu. U redu?
U redu, brate. -Nekoliko ljudi se okupilo dole,
baci im nekoliko granata.
Neće škoditi da se baci nekoliko granata, brate. -Granate?
Da! Da! -Da, brate.
Iznenadićemo ih. -Bacite nekoliko granata.
Dobro, brate. -Šta je rekao?
Rekao je: "Bacite granate." -Da, imamo nekoliko. Bacimo ih.
Šta se dešava? Gde je Kameron?
Bili su naoružani ljudi. Mladići. Ušli su, ali smo se sakrili.
Ušli su u sobu? -Bože. Dejvide.
Žena je ušla i oni su je ubili.
Dobro. Ostani gde si. Dolazim tamo.
Dolazim odmah. -Začepi.
Zbog tebe ćemo izginuti.
Pogledaj me. Moraš ostati ovde. Moraš biti jaka, važi?
Mnogo te volim.
Treba nam policija, smesta. Smesta.
Zvali smo vas pet puta. Molim vas, pošaljite nekoga.
Gospodine, molim vas. -Dete mi je gore. -Gospodine, slušajte.
Molim vas, gospodine. -Imaš li porodicu?
Da, i nadam se da ću ostati živ i videti ih.
Izaći ću kroz ona vrata. -Ne, gospodine...
Moram da pišam. -Ne možete. -Moram da pišam.
Moram da pišam. -Iskoristite ovo. Važi? -Ti pišaj u ovome. Nisam životinja.
Ne, gospođo. Molim vas.
Gospođo, ovuda. Požurite.
Rašide! Probaj ovo.
Šta je to? -Veoma je ukusno, probaj.
Jeo si ovo? -Hajde, probaj.
Gluperdo! Ovo je prasetina, baci to!
Ispljuj! Treba li ti voda?
Evo, evo. Nek ti Alah oprosti.
Glupsone, ovo je povrće. Gledaj.
Jedi ovo.. -Jebeni seronjo.
Zašto se ljutiš? -Beži bre.
Imrane, samo sam se šalio! -Nosi se.
Treba da idemo gore! -Ja ću ići s druge strane. -Imrane, vrati se.
Sali.
Bože. Hvala bogu da si ovde. Hvala bogu.
Gde je Kameron? Gde je on?
Dejvide.
U redu je. Ćao.
U redu je.
Hvala. Hvala.
Ko su ovi ljudi?
Šta će s nama?
Hoćeš li poslati poruku Zari od mene? Možeš li joj reći da smo dobro?
Da.
U redu je. U redu je.
Biće u redu.
Mumbaj je pod opsadom. Došlo je do haosa u finansijskoj prestonici Indije,
zbog mnogo bombi
i navoda o naoružanim napadačima koji divljaju gradom.
Tata će doći kući i igraćemo se zajedno. U redu je, Seva.
U redu je.
U redu je. -Stanica CST, restoran i luksuzni hoteli su napadnuti.
Lokalna policija nije obučena niti opremljena da se nosi
s višestrukim napadima ovolikog intenziteta koji su u rangu vojnih.
Omo što gledate sad je haos ispred čuvenog hotela Tadž.
Teroristi su zaposeli hotel,
sa 1.000 gostiju i preko 500 članova osoblja koji su zarobljeni unutra.
Mumbaj nema sopstvene specijalne jedinice, što znači da
taktičke jedinice moraju biti poslate iz 1.300 km udaljenog Nju Delhija.
U najboljem slučaju doći će za nekoliko sati.
I haos je ovde kod Tadža.
TADŽ NAPADNUT
Vratite ih nazad! Kamere nazad! Nazad!
Kamere nazad! Vratite ih nazad!
Imam četvoricu. -Samo četvoricu? -Da.
Moramo uraditi nešto. Specijalne jedinice dolaze za nekoliko sati,
još su u Delhiju. -Još su u Delhiju? -Da.
I naređeno nam je da ne mrdamo dok ne stignu.
Moramo uraditi nešto. Soba za nazdor je na 2. spratu.
Pa? -Pa?!
Popećemo se tamo! Videćemo im položaje!
Ne možemo samo da čekamo ovde.
Upomoć! Pomozite mi! Upomoć!
Moja devojka. Još je tamo unutra. Bri. Bri!
Ako samo stojimo ovde, niko neće preživeti.
Dobro. Soba za nadzor.
Još se puca dole i u istočnom krilu.
Najbezbednije bi bilo da se ode u foaje u Čejmbersu. Da, 6. sprat.
Dobro, Ardžun. Dobro. Zovi me ako nešto čuješ.
Pomoćne stepenice su prohodne.
Ali naši gosti su zarobljeni širom hotela.
Treba da pokušamo da pokupimo koga god možemo,
odvedemo ih u foaje u Čejmbersu i sačekamo policiju da dođe.
Gospodine, Olga se probila do zadnjeg izlaza. Možemo i mi isto.
Da, ali naši gosti ne mogu. Ne svi.
Gospodine, imam četvoro dece kod kuće. -Znam, Dilip.
Niko te ne primorava da ostaneš.
Ko želi pokušati da izađe,
sad imate priliku.
Izvinite, gospodine. -Ne izvinjavaj se.
Idi.
Mnogi od vas imaju žene, roditelje, porodice kod kuće.
Nije sramota ako odete. -Ovde sam 35 godina. Ovo je moj dom.
I ja ostajem. -I ja. -Uz vas sam, gospodine.
I ja. -Gost je Bog, gospodine.
Za mnom.
Evo. Obmotaj time svoju glavu. Tako da znaju da si jedna od njih.
Ja nisam jedna od njih.
Gospodine, gospođo, upravo sam razgovarao sa svojim šefom.
Kaže da treba da odemo gore u klub Čejmbers.
Bićemo sigurniji tamo. -Zašto? Znaš nešto?
Koliko ih je, gde su?
Nisam siguran, gospodine. Ali Čejmbers je najbezbednije mesto u hotelu.
Znam šta je Čejmbers. Je li prolaz prohodan? -Da, gospodine.
Ići ćemo preko pomoćnih stepenica. Krećemo za par minuta, u redu?
Preživeli govore o napadačima obučenim u zapadnjačku odeću,
koji su hladnokrvno i metodično kosili putnike.
Osoblje nas vodi u klub Čejmbers na 6. spratu. Bezbedno je tamo. Dođi.
Pokušaću. Volim te. -Nepoznat broj napadača kontroliše hotel Tadž sad.
I prema ovom svedoku, metodično ubijaju goste hotela,
sprat po sprat i sobu po sobu.
Imali su bombe. Bilo je dosta dima. I oni...
Tata, smiri se. Dobro sam.
Ne znam šta kažu, ali obećavam ti, dobro sam.
Ne, znam. Bezbedna sam i u hotelskoj sobi sam.
Želeli su bilo koga s britanskim ili američkim pasošem..
Policija je ovde sad pa ćemo izaći svakog časa.
Četvrti sprat.
Ne. Nisu se popeli ovde.
Neće.
Moram da prekidam, tata. Zvaću te kad izađemo, važi?
...uvrštavanje i Čabad kuće, jevrejskog centra,
na spisak meta pruža verodostojnost mišljenju
da su muslimanski fundamentalisti odgovorni.
Osam taoca u Čabadu uključujući jevrejsko-američkog rabina,
Gavrijela Holcberga i njegovu suprugu Rivki koja je u 6. mesecu trudnoće.
Čekajte ovde. Signaliziraću ako je bezbedno, u redu?
Hajde, hajde.
Hajde. Tiho.
Hajde.
G. Oberoj. Jeste li tu? Gospodine.
Gospodine, to sam ja. Ardžun iz Šamjane. -Dobro.
Ardžun.
Molim vas uđite. Hajde. Nemate čega da se bojite. Molim vas uđite.
Da. Molim vas.
Zdravo. Kako smo?
Sve je u redu.
Molim vas. Ovuda. Sedite. Imamo vode...
Gospođo, mnogo mi je žao. -Džomon.
Mnogo mi je žao. Sve će biti u redu sad. Sasvim ste bezbedni.
Sedite gde želite. Nema problema. Molim vas.
Dobro došli, gospodine.
Hteo bih konjak. Vern dežon. -Naravno, gospodine.
Brzo, brzo.
Sedite, gospodine.
Dame i gospodo. Molim za vašu pažnju.
Možete li prići bliže? Ardžun, možeš li im pomoći?
Malo dalje. Ne želim da pričam glasno. Molim vas.
Možete li se približiti, gospodine? Gospodine, gospođo? Molim vas.
Gospodine, možete li prići napred, molim vas? Hvala.
Dame i gospodo, ja sam Hemant Oberoj, glavni kuvar ovde u Tadžu.
Svima nam je mnogo žao zbog svega što ste morali istrpeti ovde večeras.
Ali uveravam vas da je ono najgore prošlo.
Čejmbers je ekskluzivan klub. Vrlo teško je ući.
Kao što vidite, nema unutrašnjih prozora
i svaki ulaz je osiguran.
Bićemo bezbedni ovde dok policija ne dođe da nas pokupi. -Kad će to biti?
Zašto im toliko treba? -Gospođo.
Napolju su trenutno. Samo je pitanje vremena.
Važno je da ostanemo smireni i tihi
jer želimo da nam položaj ostane neotkriven.
Situacija unutar hotela postaje krajnje očajna.
Novopristigli snimak ovog čoveka primoranog da beži
pomoću improvizovanog konopca... -Hajde. Treba da idemo.
Da idemo? Kuda?
Osoblje prebacuje sve na 6. sprat u foaje u Čejmbersu.
Kažu da će tamo biti sigurnije. -Nema šanse.
Sali. Hajde. -Ti možeš da ideš. Ja neću da idem nikuda.
Dejvide, tamo napolju su naoružani ljudi
koji ubijaju ljude po hodniku. Nema šanse da ću otići tamo. -Znam.
A Zara je tamo i sama je.
Bili su ovde. Ubili su je, Dejvide.
Poput zeca. I ako se budemo kretali a beba se probudi,
ubiće i nas. -Dobro, dobro.
Policija je već ispred.
Zar ne možemo samo da ih sačekamo da dođu i pokupe nas?
Da. Dobro.
Kanu! Kanu!
5 SATI OD PRVOG NAPADA
Noć i jutro protiču u vatrenim okršajima u Mumbaju.
Moguće da nikad pre grad nije bio napadnut koordinisano a ipak nasumično
i na potpuno bezuman način.
Protiču sati i sati nasumičnog terora
na ulicama Mumbaja
i izgleda da još nismo pregrmeli to.
Evo glavnih vesti iz Mumbaja.
Najmanje 78 ljudi je mrtvo i skoro 200 povređeno
u nizu napada u južnom Mumbaju.
Tri hotela od pet zvezdica, benzinska pumpa u Kolabi,
stanica CST, bolnica Hama, svi su napadnuti.
Mumbajski veličanstveni hotel Tadž još gori,
dok se vatreni okršaji nastavljaju između snaga bezbednosti i terorista.
Da li biste hteli piće? -Još koliko, g. Savant?
Vi ste šef policije. Šta se dešava? -Šef našeg antiterorističkog odreda
nastradao je u svom autu večeras, g. Oberoj.
A specijalne jedinice tek treba da krenu iz Delhija. -Još su u Delhiju?
Onda pošaljite nekoga odavde. Upotrebite policiju zaboga.
Poslali smo lokalni odred ali nismo ih čuli od tada.
Bog bdi nad tobom, dete moje. Zatvori oči, molimo se zajedno.
Da se molimo? Koje dobro su nam molitve donele, majko?
Šta mogu da kažem? Brinem za tebe.
Izvini.
Samo hoću da budem kući. -Volim te. Moliću se za tebe.
Zvaću te. -Dobro, dušo moja.
S kim si razgovarala? -Šta?
S kim si razgovarala preko telefona? -Ne tiče te se.
Ona je jedna od njih. -Šta hoćeš reći? -Ti govoriš tim jezikom.
Nazivaš me teroristom?
Šta hoćeš reći? Reci. -Zašto nećeš da odgovoriš?
Zašto nećeš da mi kažeš s kim si... -Ona je sa mnom.
Moraš da mi kažeš. Ona je jedna... -Začepi. Gubi se.
Tvoje ponašanje je sramotno. -Jebi se. Gubi se.
Gospođo, dođite. U redu je, gospodine. -Videla sam je.
Pored svega toga što se dešava, ona mi to kaže?
Jesi li dobro? -Ne, stvarno. -Ne brini. Ona je prava kučka.
Dođite. -Vidi onu facu.
Nije kresnuta 10 godina. Minimum.
Hvala.
Luda je situacija, ali moramo da čekamo. Bićemo dobro.
Ardžun. Ardžun. -Izvinite.
Da, gospodine. -Vidiš li onu tamo Engleskinju? Kod hrane?
Da. -Zabrinuta je zbog tvoje brade.
Moje brade. -I zbog tvog turbana.
A da malo budeš u kuhinji? Dobar momak.
Gospođo. Hteo bih da vam nešto pokažem.
Ovo je moja porodica.
Ovo je moje dete.
Evo je Seva.
To je moja žena i njena prilično užasna sestra.
Ovo je moj... Ovo je moj pagri.
Za nas Sike, to je sveto.
To je simbol časti i hrabrosti.
Još od detinjstva, nikad nisam izašao napolje bez njega.
Kad bih to uradio, to bi osramotilo moju porodicu.
Ali, dok ste u ovom hotelu, vi ste moj gost.
A ja sam vaše osoblje.
Pa, ako će vam biti lakše, skinuću ga.
Da li biste hteli to? -Ne.
Ne. Samo sam uplašena.
Svi smo.
Ali, da preguramo ovo, moramo...
Moramo se držati zajedno. U redu?
Da. Zaista. -Hvala.
Hvala vama. -Doneću vam vode. U redu? U redu.
Halo? -Halo. -Gđo Votson. -Da, da.
Ovde Lani s recepcije hotela. -Da.
Gospođo, spasilački tim je na vašem spratu. -Stvarno? -Da.
Stižu, gospođo. -Hvala Bogu.
Da, da. Čujem ih. Alekse, pusti ih.
Zovi 409.
Požuri i zovi 409!
Zovi 409! Zovi 409!
Zovi!
7 SATI OD PRVOG NAPADA
Gospodine.
Gospodine, otvorite vrata.
Šta to radite? -Gospodine, otvorite. -Ne otvarajte vrata. Jeste li poludeli?
Zbog vas ćemo izginuti. -Tišina.
G. Oberoj. Ja sam, Praba. -Može biti zamka. -Znam šta radim, gospodine.
Bože, Praba. -To nije moja krv. Hajde.
Ardžun, pažnja!
U redu je. Hajde. Molim vas, hajde.
Molim vas. Molim vas.
Budite tihi. -Gospođo, bez brige.
U redu je. -Da li ima doktor ovde? -U redu je.
Doktor ili medicinska sestra? -Ja sam oftamolog.
Dođite -Nisam sigurna da li mogu nešto uraditi,
ali mogu pokušati. -U redu je. -Moram da vidim ranu.
Budite tihi!
Moramo da zatvorimo ranu i onda da joj napravimo povesku za ruku.
Flaster, selotejp. -Kutija za prvu pomoć. -Hajde. Pritisni ovde.
Jako pritiskaj ovde.
Nije dobro. Mislim da krvari u grudnom košu.
Nema joj spasa ako ne ode u bolnicu.
Ja ću je odvesti. -Preopasno je. -Ako ostane, umreće.
Gospodine, dozvolite mi da je odvedem.
Spustićemo se niz zadnje stepenice i izaći kroz izlaz za osoblje.
Ardžun, ako vas nađu, i nas će. -Ali ako uspem,
imaćemo način da se izvučemo.
Ne smemo dozvoliti da umre ovde.
Dobro. Pozovi me kad izađeš.
U redu je.
Gospođo? Izvući ću vas odavde, u redu?
Ali čekaju nas stepenice. Možete li da stojite?
Da? Dobro. Hajde. Polako. Hajde. Tako je.
Gospođo, bićete dobro. -Dobro.
Bićete dobro. Ardžun je s vama. Ne brinite.
Svi se smirite. Sve će biti u redu.
U redu je. U redu je.
U redu je, gospođo. U redu je.
Ruke gore. -Osoblje. Drži ruke gore. -Osoblje.
Osoblje, osoblje. Hotelsko osoblje. Molim vas. -Ko si ti?
Molim vas, imam porodicu. -Čist je.
Mi smo policija. Ovo područje nije bezbedno, vrati se nazad.
Soba za nadzor, gde je? Gde je soba za nadzor?
Soba za nadzor? Reci mi! Reci mi!
Hajde! Brže!
Samo malo, brate. Proveriću.
Izgleda da je Kineskinja. Može biti i Japanka.
Ali obučena je kao Amerikanka. -Dobro, hoćemo Amerikance.
Ali žive sledeći put. Trebaju nam bogati taoci. Važni taoci.
Nema pasoša, novčanika. Mrka kapa. -Proveri joj brushalter.
Gurni ruku u njen brushalter i proveri tamo.
Ne, žao mi je, brate... Ne mogu da je pipam tamo.
Ona je nevernica. To nije greh. Proveri.
Imrane, proveri smesta. Imrane?
Hajde.
Dejvide. -Otvori vrata.
Ustaj! Gore! Ruke gore!
Okreni se! Okreni se prema tamo!
Okreni se prema tamo!
Požuri!
Imam belca. Dečka od Kineskinje.
Bravo, Imrane. Odvedi ga u apartman.
I nađi još taoca. Važnih taoca. -Ovuda!
Ako Bog da, brate. Jesi li gluv, seronjo? Sjebaću te!
Zaglavljena sam s...
Dejvide. Gde si? Odgovori. Molim te odgovori!
Desno! Desno! Ne razlikuješ levu i desnu stranu?
Da, tu sam. Otvori vrata.
Budi tih.
Ovde, to je naša soba.
Hajde. Hajde!
Oni su mladići. -Halo? -Halo, gospodine. -Da, Patel?
Ušli smo u sobu za nadzor. Samo smo dvojica preživeli.
Pošaljite još ljudi. -Ne mogu, ima previše VIP osoba unutra.
Naređeno nam je da čekamo specijalne jedinice. -Dobro, gospodine.
Gde je ova prostorija?
Prednji lobi ovde. Zapadni ulazni hodnik ili Okeanska soba.
Još je ostalo nešto od dobrog pića. Jednosladni viski.
20 godina star.
Šta je to bilo do đavola?
Policija iz Kolabe. Otvorite. -Ostani ovde. Ostani dole.
Ovde je haos, gospodine. Radimo sve što možemo.
Jeste li poslali ljude unutra? -Izvinite, koje ljude?
Spasilački odred. -Da, g. Oberoj. Poslali smo odred pre nekoliko sati.
Ali većina ih je pobijena.
Moit Sing. Policija iz Kolabe. Otvorite.
Jeste li poslali nekog Moit Singa kao člana odreda? -Ovde smo da vas spasemo.
Eno još jednog! Glavni lobi.
Sranje. Tamo je Čejmbersov foaje, ima mnogo ljudi tamo.
Da, G. Oberoj, Moit Sing je bio član odreda.
Izgubili smo kontakt pre nekoliko sati. -Dobro.
Mislili smo da je mrtav. -Dobro, hvala.
Ardžun, ne mogu... -Ne otvarajte vrata. To su oni!
Gospodine?
Otvorite, kreteni! -Pokret!
Napolje! Napolje!
Koliko ih je unutra? -Najmanje 50, moguće i više sad.
Pedesetoro?
Koliko metaka imaš? -Šest.
Ti? -Isto.
Otvorite! Otvorite, seronje!
Niko od vas neće biti pošteđen!
Dobro. Ostani ovde i zaključaj vrata.
Hvala.
Tišina. Dole, dole.
Otvorite, kreteni!
To je samo jedan tip. Spremi se.
Abdulah? Abdulah? O čemu se radi?
Još dvojica!
Ljudi su unutra. Čuo sam glasove. -Moramo da ih pobijemo.
Pobijmo ih sve. -Ne, ne.
Pucaj!
Otišli su ovuda. -Husam, oprezno. Husam?
Jesu li iza nas? -Ne znam.
Ne, ne. U redu je.
Doktor? Treba nam Hitna pomoć molim vas.
To je bila eksplozija. Mnogo se puca unutar hotela.
Stižu. Silaze niz stepenice Tadža.
Mi smo kod Tadža gde se situacija razvija.
Husam...
Veruješ li da će Bik dati novac našim porodicama?
Imrane, mi služimo Alahu. Sve ostalo je nebitno.
Bik kaže da nam treba još taoca, idemo.
Noga mu je povređena, teško mu je da hoda. -Šta se desilo?
To je samo ogrebotina. Husam, idi i ti. -Čuvaj se.
Imrane, drži na oku Amerikanca. U redu?
Dobro.
Halo? -Oče, ovde Imran.
Imrane? Hvala bogu. Džamila, to je tvoj brat.
Kako ide tvoja obuka, Imrane?
Obuka dobro ide, oče. Oče, zvao sam da kažem...
Oče, mnogo te volim. Sve vas mnogo volim...
I mi tebe mnogo volimo. Majci mnogo nedostaješ.
Ponosni smo na tebe, sine.
Oče, hteo sam da pitam, da li su ti dali novac? -Ne, nisu još, dete moje.
Još nema novca. Ali ne brini, to su veoma plemeniti Alahovi ljudi.
Veoma dobri ljudi. -Oče, postaraj se da dobiješ novac od njih.
Zakleli su se nad svetim Kuranom. Oče, pozdravi mi Džamilu i majku.
Oče. -Imrane? -Oče, oče. -Imrane, jesi li tu? Imrane?
Imrane?
9 SATI OD PRVOG NAPADA
"Moj dragi Dejvide.
Dok pišem ovo pismo, nadam se da nikad nećeš morati da ga pročitaš.
Da ću moći da ti kažem ove reči lično.
Rekao si mi kad smo se upoznali,
"Ako se osetiš uplašeno, samo skoči.
Možda padneš, ali možda i poletiš." I bio si u pravu.
I poleteli smo.
Ne znam kakva luda sudbina je učinila da se naši svetovi sudare.
Ali ako nam je išlo, to je bilo zbog tebe
i tvog strpljenja oko moje porodice.
Tvoje verovanje u nas navelo me je da osećam da je sve moguće.
Čak i sad. Čak i u ovom košmaru.
Znam da ćeš odgajati našeg sina da bude čovek kao što si ti.
Molim te podsećaj Kamerona svakog dana koliko ga volim.
I koliko volim njegovog oca.
Zauvek. Zara."
Stanite. Stanite, gđice Kašani. Gđice Kašani, molim vas stanite.
Otvorite ih. -Molim vas, dođite da sednete ovde.
Moram da budem sa svojom porodicom. Otvorite vrata.
Znam da je teško, ali policija je veoma blizu sad. -Niko ne dolazi.
Ovde smo 6 sati. Šest sati zbog čega? Niko ne dolazi po nas.
Moja beba je tamo. Molim vas otvorite vrata. -U pravu je.
Otvorite vrata. -Hoću da idem.
I ja. -Molim vas. Ne možemo sve evakuisati neprimetno.
Ne sve. To su šestoro. To je sve.
Idemo. Otvori vrata. -Gospodine, ako čuju da idemo, svi ćemo umreti.
Znaju da smo ovde.
Ako se vrate, svi ćemo umreti. Ako bombarduju zgradu, umrećemo.
Ako odemo, možda ćemo umreti. Rizikovaćemo.
Otvori jebena vrata. Smesta.
Dobro, gospodine.
Molićemo se za vas, gospodine. -Do đavola s vašim molitvama.
To je i pokrenulo ovo sranje.
Idemo.
Zara!
Ovo je glupo. Hajde. Idemo. -Uzeću svoju bebu.
Trči.
Idite tamo. Idite tamo!
Idite tamo! Nazad!
U redu je.
Neće nas ubiti. Žele nas žive. U redu je.
Začepi i kreći se.
Rašid, šta se dešava? -Uhvatio sam još dvoje, brate. Krupne ribe.
Dobro. Odvedi ih kod ostalih. Kasnije, postrojićete ih pored prozora.
I prosvirajte im mozgove za sve kamere ispod.
Hajde! Lezite dole!
Stoj! Lezite dole!
Lezi dole!
Veži ga.
Gde je Kameron? -Ne poznaješ me.
Ruke iza leđa. -Nežno, nežno. Samo njene ruke.
Izgleda kao da je odavde? Indijka?
Životinje.
Ne, ne!
Ovaj snimak koji je napravljen oko 4 izjutra,
pokazuje trenutak kad su se bezbednosne snage
i besni građani sukobili s dva napadača,
i prebili ih štapovima.
Napadači su prethodno oteli policijski kombi
i verovalo se da stoje iza napada na stanicu CST.
Obojica su pogođeni više puta mecima od kojih je jedan umro.
Dok je drugi Adžmal Kasab sad u pritvoru.
Ko je brat Bik?
Možete mi uraditi šta želite. Ne znam.
Brat Bik, šta vam je rekao da uradite?
Rekao je:"Vi ste muslimani.
Nevernici su vas prevarili. Ostavili su vas u siromaštvu.
Ostavili su vas da kaskate dok su oni napredovali. Idite.
Povedite Sveti rat. Idite i povedite Sveti rat."
12 SATI OD PRVOG NAPADA -Ima još terorista koji su na slobodi u Mumbaju.
Izgledalo je da je vojska shvatila da su oni...
Zovi ga opet.
Koji vam je bio plan? Kuda biste posle otišli? -Planirali smo da umremo.
Telefon mu je isključen.
Husam i ja samo što smo bili napolju. Ovde smo sad.
Da, već smo zapalili vatru.
Dobro, pitaću.
Kako se zoveš?
Kako? Kako se zoveš? Reci mi! Govori!
Kako se zoveš? -Ne razumem. -Kako, seronjo? Kako?
Abdulah. -Da?
Pitaj ga na engleskom. Pitaj ga. "What is your name?"
Kako? -What... -What...
...is... -...is... -...your... -...your...
...name? -...name? Reci mu.
Ja sam niko i ništa. Ja sam prodavac. Zovem se Piter. Ja sam niko i ništa.
Seronjo. Žao mi je, brate, ne razumem. Dugo je ime.
Nema veze, Abdulah. Pretresi mu džepove, novčanik.
Proveri svuda, naći ćeš nešto. -Dobro, brate.
Pridrži ovo. Pretresi mu džepove.
Šta je ovo?
Gospodine, ovde Husam. -Da, Husam?
Našli smo njegov novčanik i pasoš. -Pošalji mi sliku.
Samo trenutak. -Dobro, proverićemo ga.
Evo šaljem.
Ne pipaj to.
Odjebi!
Jebeni seljaci.
Psu! Pljuni mene!
Samo probaj, psu!
Pljuni mene!
Ti, ostani dole!
Glave dole!
Husam? -Da? -Kakva je to buka, šta se dešava?
Abdulah je poludeo! Slomio je Rusu rebra!
Daj mi Rusa. -Dobro.
Pričaj s njim. -Vasili Gordecki?
Znaš ko sam. -Vasili Gordecki? -Šta je?
Predsednik i suosnivač NV Kapitala.
Bivši oficir u sovjetskim specijalnim snagama.
Pa šta?
Hoćeš novac? Mogu da ti dam novac.
Novac te neće spasti ovde.
Umrećeš za ono što si radio u Avganistanu. -Zaboga.
Znaš šta sam radio u Avganistanu?
Jebao sam ti majku! Jebem ti sestru, kretenu! Jeb...
Daj Abdulaha.
Da, brate? -Šta to radiš?
Pljunuo me je u lice. U redu? -Abdulah, smiri se.
Ovo nije trenutak za ljutnju. Ti ljudi nisu više važni.
CNN je upravo prikazao da su se specijalne jedinice iskrcale u Mumbaju.
Treba da budeš bistre glave za ono što sledeće treba da se uradi. Jasno? -Da.
Da, brate! -Da! Da, brate Biče. -Abdulah...
Vreme je. Od Mumbaja do Vašingtona, nek čuju njihovu vrisku,
kao što smo mi slušali vrisku naše muslimanske braće.
Bog je veliki, brate.
Slušajte. Brat kaže da je došlo vreme.
Neka je slava Alahu!
Imrane, ti ostani ovde. Drži ih na oku. Ako se neko pomeri...
Ako se neko pomeri, upucaj ga. U redu?
Ostani dole!
Zar ne razumeš? Lezi dole ili ću te upucati!
Molim vas. Ne.
Brat kaže da moramo zapaliti svaki kutak hotela.
Stanite! Molim vas! Stanite! Ja radim ovde. Idite dole ovuda.
Gospodine, molim vas, upucaće vas. Molim vas. Ovuda.
Za mnom. Molim vas. Za mnom, gospodine.
Molim vas pratite me.
Hajde.
Gospodine. Gospodine, otvorite vrata.
Gospodine, ovde Ardžun. -To je Ardžun. Otvori vrata.
Bože. Molim vas uđite. Ovuda. Hajde, hajde.
Ovuda, gospodine. Molim vas hajde, gospođo. Da, gospođo.
Hajde. U redu je. Molim vas hajde. -Zara?
Molim vas ne brinite.
Izvinite, gospodine. Nije imalo kuda drugde da se ide. Zapalili su hotel.
On je beba. Šta hoćete da uradim?
Kameron je kod Sali.
Oni su u ostavi pored sobe 415.
Četiri-jedan-pet.
Ne.
Dejvide. Dejvide.
Tišina! Tišina!
Tišina!
Tišina, ili sledi metak! Tišina!
Molim vas slušajte. -Ućutkajte tu bebu.
Izginućemo, Oberoj. -Molim vas slušajte, gospodine.
Centralni deo hotela gori.
Bezbednosne snage neće stići ovde na vreme.
Moramo otići niz sigurnosne stepenice i izaći kroz kuhinje.
Naći će nas, a onda upucati i ubiti. -Gospodine.
Gospodine, hotel gori. Ovo nam je jedina šansa. -I svi su vam verovali.
Gospodine, stišajte se. -Više nismo bezbedni.
Gospodine. Isključite svoje mobilne telefone i budite što tiši.
Ako se držimo zajedno, bićemo dobro. Isključite mobilne telefone, molim vas.
Isključite mobilne telefone i budite tihi. Isključite mobilne telefone.
Isključite mobilne telefone. -Gospodine. Gospodine!
Borba se i dalje nastavlja.
Razgovarajmo s Pranav Sanijem koji je kod Tadža.
Pranav? -Na vezi je jedan od zarobljenih gostiju,
g. Vidžej Gosvami iz RX Kapitala. Drago mi je što vas čujemo, gospodine.
Slušajte me. Niko ne zna šta se dešava ovde.
Mi smo u foajeu u Čejmbersu, severno krilo. Mnogo važnih ljudi je ovde...
Imamo ozbiljan problem ovde. Treba nam pomoć hitno.
Šta to radiš? Pokušavao sam da pozovem pomoć!
Otkriće našu lokaciju. -Treba da si na mojoj strani!
Upravo smo obavešteni o smelom bekstvu
koje je u toku u Tadžu. Navodi se da se najviše 100 gosta
probija iz ekskluzivnog foajea u Čejmbersu
koji je duboko unutar zapaljenog hotela.
Mnogi beže! -Kopilad, kučkini sinovi.
Požurite, idite smesta! -Da, brate! Da!
Uz stepenice! Ljudi beže! -Da, brate.
Da, razumem. Idem odmah.
Zdravo, brate. -Imrane. Mnogi beže iz foajea u Čejmbersu.
Šta? -Idi do foajea u Čejmbersu, smesta.
Foaje u Čejmbersu. Dobro, a taoci?
Sve ih pobij. -Dobro, brate.
Ne! Molim vas, gospodine, nemojte. Imam decu kojoj sam potreban.
Ne, molim te! Ne,, molim te nemoj!
Ne.
Volim te, Z...
Nema drugog Boga osim Alaha... Alah dobri, Alah nežni...
Veštice! Otkud znaš taj stih?!
Nema drugog Boga osim Alaha...
Začepi... Začepi...
Začepi ili ću te upucati!
Otkud znaš taj stih? Otkud ga znaš?
Začepi!
Začepi! Začepi ili ću te upucati! Upucaću te!
Upucaću te, upucaću te. -Imrane, pričaj sa mnom.
Je li gotovo? Jesi li ih pobio? -Ne, brate. Jedno od njih je musliman.
Jedno od njih je musliman. -Nema veze ako je musliman.
Dokrajči ga.
Fokusiraj se na svoju misiju. Dokrajči ga.
U pitanju je žena. Klanja salat. Klanja salat.
Gledaj dole! Gledaj dole!
Upucaj je, Imrane. Upucaj je!
Ako Bog da ovo je takođe dobro delo. Samo je upucaj. Imrane, upucaj je!
Zatvori oči! Ubiću te! Ubiću te! Zatvori oči!
Gledaj dole! Gledaj dole!
Imrane!? Imrane?
Dejvide.
Oprostite. Izvinite. Izvinite, gospodine.
Molim vas dođite. Hajde.
Dušo.
Hajde.
Blokirano je. Idemo još gore.
To je to.
Abdulah! Odmakni se. Naučiću ih...
Idite!
Požurite!
Idite! Brže! Hajde!
Braćo!
Bežite!
Nacionalna sigurnosna garda: U TOKU OPERACIJA U TADŽU
UŽIVO: RAT U MUMBAJU
Rašid, odmakni se! -Otišli su ovuda!
Gospodine! Gospodine. Molim vas.
Gospodine! Molim vas bežite!
Gospodine! Hajde! Bežite!
Bežite!
Hajde! Hajde!
Hajde!
MUMBAJ: SPECIJALNE JEDINICE STIŽU
PREKO 100 UBIJENIH I BROJ RASTE
Upomoć!
Hvala.
Diži, diži. U redu, gospođo.
Stoj.
Stani ili ćemo te ubiti!
Alah vas čeka. Zbog Alaha, ne smete se povući.
Husam? Daj mi šaržer!
Nemam više.
Budite hrabri, lavovi moji. Ceo svet vas gleda.
Alah vas čeka u raju. Ne prekidajte vezu
tako da ceo svet može čuti vašu riku.
Slavljen neka je Alah! -Bog je veliki!
Sali? Sali?
Sali?
Zara!
Sali! -Zara! -Sali! -Zara!
Zara! -Bože...
Hvala ti.
Hvala ti, Sali. Hvala ti.
Nakon 3 dana, indijske bezbednosne snage povratile su
svih 12 napadnutih mesta, ubivši 9 od 10 terorista.
Organizatori koji su koordinisali napade
iz Pakistana i dan danas su na slobodi.
Polovina žrtava u hotelu Tadž, bili su osoblje
koje je ostalo da zaštiti goste.
U SEĆANJE NA NAŠE GOSTE I OSOBLJE 26. NOVEMBAR 2008.
Glavni kuvar Oberoj opet je otvorio prvi od restorana u Tadžu
za 3 nedelje, a 21 mesec kasnije hotel je povratio staru slavu.
Zahvalni preživeli iz celog sveta pridružili su se osoblju
radi emotivne ceremonije ponovnog otvaranja.
Jedan, dva, tri!
Među onima koji i dalje rade u hotelu,
mnogo je veterana borbe za "HOTEL MUMBAJ".
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com