www.titlovi.com
Pogledaj! Tamo!
Njihov brod je tako velik. -Da je bar naš takav.
Bila bih jako srećna da je naš tako lep.
Jer bi tad... -Zašto to misliš? Zato što izgleda bolje?
Ovaj brod nas je čuvao u mnogim olujama.
Iako se ne čini tako, on ima nešto što njihov nikada neće.
Šta? Trulo drvo i pacove?
Da li učiš decu nečemu? -Nisam siguran.
U redu. Sedite.
Vreme je da vam ispričam priču
o Aladinu, princezi i lampi.
Zašto je lampa važna? -Ovo je čarobna lampa.
Možda da pevaš. -Bolje zvuči dok pevaš.
Bez pevanja. Bio je ovo dug dan.
Zamisli sad zemlju daleku ti
Gde kamile lutaju pustinjom tom
Gde čekaju te narodi i jezici svi
Možda je divlji, ali ipak je dom
Dok sunce na zapadu tone u mrak vetra istočnog dah daje ti moć
Vreme ti teče niz peščani sat
Uzmi ćilim za let, pa se vini
U još jednu arapsku noć
ALADIN
Pune ulice i veliki bazari vode u raj
Gde sa tezge se nazire kardamona sjaj
Miris začina začas pomuti vid dok oko cene cenjkaš se ti
Dok kupuješ svilu i satenski šal
A kad pesme te zvuk tad zavrti u krug
Tvoje će telo izgubiti moć
Ples je to čarobni, već u transu si ti
Koji te vuče u arapsku noć
Ta arapska noć
I taj arapski dan
Neobično tuđ, i pakleno vruć
Kao užaren san
Ta arapska noć
I taj arapski san
To mistično tlo sa čuda još sto
više skriva nego što znaš
Ulice ove vode na vrh il' na dno
Tvoje želje će birati smer
Možda čeka te kraj ili blaženi raj
Sudbinu svoju krojićeš sam
Samo jedan može ući. Onaj čije bogatstvo leži duboko u njemu.
Nebrušeni dijamant.
Ta arapska noć
I taj arapski dan
Kriju uzbudljivi svet, a ti pođi na let
Očaran bićeš sav
Pronađite Nebrušeni dijamant.
Kroz arapsku noć
Mesec arapski sja
A nespretni tat, čim spusti gard, slomiće vrat
Pod peskom biće mu kraj
Kako je ime tvom majmunu? -Abu.
To je divan majmun. -To je divna ogrlica.
Odakle Abu potiče? -On...
Mislim da je ovo moje.
Prijatan dan, dame.
Važi.
Abu.
Kako smo prošli, Abu?
Dobar majmun. -Smesta stani, Aladine.
Šta god da si ukrao, ne treba mi.
Ništa nisam ukrao.
Ovo je porodično nasleđe. Dosta vredi.
Za to ti mogu dati vrećicu urmi. -Oboje znamo da vredi 3 vreće.
Uzmi vreću i odlazi!
Mrdaj, ulični pacove.
Izvoli, Abu.
Sveža riba! Mi ih pecamo, vi kupujete!
Probajte ovaj. Molim vas.
Zdravo.
Da li ste gladni? Uzmite hleb.
Ti kradeš od mog brata.
Kradem? Ne... -Plati ili daj narukvicu.
Gospodine, nemam novca. Pustite me.
Smiri se, Džamale.
Kalil je otišao sa tezge, a ona je ukrala hleb.
Ta deca su bila gladna! -Daj mi momenat.
Ne guraj svoj pacovski nos gde mu nije mesto.
Da li imaš novca? -Ne. -Dobro. Veruj mi.
Evo, izvoli. -Stani!
Ovo si tražio? -Da. Hvala ti.
I jabuka, zbog problema. -Lepo. -To je bila moja...
Ne idem bez narukvice! -Ove narukvice?
Idemo.
Aladine! Lopove sa Aladinom.
Jesmo li u nevolji? -Ako nas uhvate. -Aladine! -Niz uličicu.
Majmun zna put. Abu.
Bićeš ti dobro.
Ovo tražiš, Džamale? -Aladine, ti ulični pacove.
Moram bit na skok dalje od gladi
Čas mač mi stave pod vrat, kradem, to je moj zanat
A kradem sve. Korak sam ispred vojnika
Život baš mi je lep. Njih ne zanima moj prazan džep
Ološ! Pacov! Nitkov
Gle sad. Više sreće drugi put, momci
Zdrobimo ga! Hajdemo okolo, momci
Jasno mi je sve, vidim svaki dan da neću moći dugo sam
Aladin u nevolji je novoj
Dame! -Najveći lopov postao je on
A sve jer nije imao kućni odgoj
Ako hoću jesti, moram krasti, ali o tome ćemo drugi put
Mogao si i stepenicama. -To nije zabavno.
Za sad straža je spora Na korak sam pred stražarima zlim
Odsad koristiću pseudonim
Na skok sam dalje od ubica
Na korak ispred njih uvek ću stati, a za sada malo posla ću im dati
Stani, lopove! -Vandal! -Abu! -Skandal!
Nemojmo se vređati
Nije li ga lepo gledati
Ako hoću jesti, moram krasti. Nije li to tačno? -Netačno
Ne!
Zajedno na tri! -Zajedno na tri.
Skačemo. -Skačemo? -Zašto ponavljaš za mnom?
Motka.
Jedan, dva, tri.
Lopove! Stani! Na krovu!
Žao mi je!
Ne mogu ja ovo.
Pogledaj me. Uspećeš.
Dobro.
Lepo odrađeno. -Hvala.
Na skok ja poteru držim. Sa "hop" ja sam ispred svih
U vazduhu nevolja kruži, zasad ipak sam brži
Opa! Bolje pusti stisak krut i poželi srećan put
Potreban je samo skok
Pomeri se!
O, Bože.
Hajde. Odvešću nas na sigurno.
Dolazi gospodar.
Dovodiš mi nebrušene, ali nikada dijamante.
Vodite ih. -Vodite ih.
Molim vas! -Moj veziru,
možda taj Nebrušeni dijamant ni ne postoji?
On je tamo negde. -Tražimo mesecima.
Šta može postojati u toj pećini,
a da može koristiti nekom veličanstvenom kao vi?
Vi ste već drugi do sultana. -Drugi!
Neko je u nevolji. -Misliš da je biti drugi dovoljno?
Naravno. Niste rođeni da budete sultan. -Glupan.
Znaš li šta sam sve uradio da bih stigao dovde?
Koliko sam žrtvi podneo i tela zakopao?
Pet godina sam proveo u zatvoru u Širabadu.
Ljudi moraju da razumeju da će platiti jer su me potcenili.
Nije dovoljno biti drugi i nikada neće!
Zato mi je potrebna lampa i zato mi ti nisi potreban.
Ovuda.
Gde smo to mi tačno? -Videćeš.
Bože.
Je l' ti živiš ovde? -Da.
Abu i ja. Dođemo i odemo kada želimo.
Dobrodošla u moj skromni...
Videćeš.
Pravi si mađioničar.
Hvala.
Ne, Abu!
Ne mogu da verujem... -U šta?
Da smo to uradili, da sam ja to uradila.
Da smo preživeli! I potera. -Abu, čaj? -Skakanje sa zgrada.
Neverovatno. -Čaj? -Hvala.
I hvala što si me izvukao odande.
Aladin, beše?
Nema na čemu... -Ja sam Dalija.
Dalija, iz palate. -Kako znaš?
Samo neko iz palate može priuštiti takvu narukvicu.
I ta svila je uvozna. Trgovački brodovi je dopremaju u palatu.
Ali to nemaju sluge, bar ne većina,
što znači da si ti princezina sluškinja. -Impresivno.
Ako ti je to impresivno, treba da vidiš pogled odozgo.
Agraba. Prelepa je. Treba češće da izlazim.
Trebalo bi to i princezi da kažeš.
Narod je nije video godinama. -Neće joj dozvoliti.
Još od kad je moja...
Od kad je kraljica ubijena, sultan je uplašen.
Zato je drže zaključanu. -Svi se čine uplašeni od tada.
Narod Agrabe nije imao ništa s tim. Voleli su je.
Jesu, zar ne?
Je li ovo tvoje? -Pre je pozajmljeno.
Majka me je naučila tu pesmu. -I mene je moja.
Samo se toga o njoj sećam. -Šta je sa tvojim ocem?
Umrli su oboje kad sam bio mali. Od tada sam sâm.
U redu je, samo... -Šta? -Tužno je
da ti je majmun jedina očinska figura u životu.
Preživljavamo nekako.
Svakog dana mislim da će se nešto promeniti,
ali se nikada ne promeni.
Ponekad mi se čini da sam... -Zarobljen.
Kao da ne možeš pobeći od onoga kako si rođen?
Da.
Dobrodošli, prinče Anders!
Moram da se vratim u palatu. -Sada?
Oslobodite put princu Andersu!
Još jedan princ dolazi da se udvara princezi.
Da, a ja moram da je pripremim.
Je l' kod tebe moja narukvica? -Da.
Siguran sam da sam je stavio negde.
Abu, jesi li je ti uzeo? -Pripadala je mojoj majci.
Da, prelepa je. -Zaista jesi lopov.
Ne. Jesam, ali... -Tako sam naivna. -Abu. -Izvinite.
Čekaj, stani! Nije kao što izgleda!
Oslobodite put! -Ne, pazite.
Ulični pacove, sklanjaj mi se.
Ko si ti da mi se tako obraćaš? -Je l' mi to odgovaraš?
Rođen si bezvredan i takav ćeš i umreti.
Jedino će te tvoje buve oplakivati.
Hajde, Abu. Idemo kući.
Lopov, ološ
Ne znam šta još
Da barem bolje znaju
Siromaha ne bi videli
Ne, nikako
Oni shvatiće
Da tajni dar u sebi krijem ja
Abu.
Nekada treba da krademo, a nekada ne treba.
Sada nije trebalo.
Dobrodošli, prinče Anders!
Uvereni smo da ste prijatno putovali.
Prinče Anders, moja ćerka, princeza Jasmin.
Niko mi nije rekao o vašoj lepoti. -Ni vašu nisu pominjali.
Hvala. Pominju je u Skanlandu.
Da. Je l' tako?
To je veoma smešno. -Je l' da? -Da.
Iako imamo istu titulu, nismo predstavljeni na isti način.
Jasmin.
Da.
Šta je to?
Nemoj mi reći. To je mačka na pruge.
Sviđaš joj se. -Znam.
U Skanlandu me mačke vole. Mac, mac...
Moj sultane, naši neprijatelji jačaju svakog dana,
a ipak dopuštate da vaša ćerka odbije princa Andersa
i moguće vojno savezništvo. -Koji neprijatelji?
Širabad jača. -Širabad nam je saveznik. -Bio je!
Uvukao bi nas u rat sa najstarijim...
Vi biste dozvolili da kraljevstvo propadne zbog osećanja! -Džafare!
Ne zaboravi gde ti je mesto.
Izvinjavam se.
Oprostite mi, preterao sam.
Ali...
Ako biste bar razmotrili,
mislim da biste uvideli
da je napad na Širabad potpuno ispravan.
Napad na Širabad je...
Napad na Širabad!
Zašto bismo napali majčino kraljevstvo?
Nikada ne bismo napali Širabad.
Ali bi saveznik kao Skanland pomogao.
Da, ako daš princu Andersu priliku.
Da vlada? Oče, i Radža bi bio bolji vladar.
Dušo, sve sam stariji.
Moramo ti pronaći muža, a ponestaje nam kraljevstava.
Koji bi se strani princ kao ja brinuo za narod? Mogla bih da vladam...
Ne možeš da budeš sultanija, jer se to nikada nije desilo
u hiljadu godina postojanja kraljevstva.
Spremala sam se ceo život. Pročitala sam...
Knjige? Ali ne možeš pročitati iskustvo.
Neiskustvo je opasno. Ako ne pazite, ljudi će se pobuniti.
Nebranjeni zidovi i granice biće napadnuti. -Džafar je u pravu.
Jednog dana
ćeš razumeti.
Možeš ići sada.
Život će vam biti naklonjeniji, čim prihvatite običaje
i shvatite da vam je bolje
da vas vide, a ne čuju.
Opet taj val što me baca u žal
Ta plima što potapa snove
Okrutna reč, uvek slomi me to
Zar moj glas uzalud zove?
Ali ne dam se
Raspasti se ne smem
Kad god pokušaju da ućutkaju me
Ne mogu ćutati
Moram se odupreti
Iako možda neću uspeti
Jedino znam da
neću otići bez reči
Otvorite kapiju!
Sjajno!
Znaš šta da uradiš, Abu.
Sklanjaj se sa mene, prljavi majmune!
Odlazi!
Zatvorite kapiju! -Prljavi majmune!
Ulični lopov.
Ne zaboravi gde ti je mesto, Džafare.
Ne zaboravi gde ti je mesto! -Ako to čujem još jednom...
Oprosti, gospodaru! -Još jedna sitna uvreda te budale.
On vidi grad, gde ja vidim carstvo.
Velika vizija. -Jednom kada uzmem lampu
ja ću sedeti na njegovom prestolu.
Lopov, lopov u palati.
Lopov u palati?
To sam i rekao. Lopov!
Šta si video, Jago? -Nebrušeni dijamant.
Rekao sam vam! Više zahvataj.
Ko je pametnica?
Dalija, mora da mogu nešto da uradim.
Zgodni princ hoće da te oženi.
Kada li će ti se život smilovati? -Nije da neću da se udam...
Želiš da budeš sultanija, ali zašto?
Majka je govorila da smo srećni koliko i naš najnesrećniji podanik.
Da je videla ono što sam ja danas, srce bi joj se slomilo.
Ona bi takođe htela da budeš bezbedna.
I čista. Spremiću ti kupku.
Džafarovi stražari su na svakom ćošku.
Uskoro će ih poslati da napadnu naše komšije i rizikuju živote.
Ja mogu da pomognem. Znam da mogu.
Predodređena sam za više od udavanja za beskorisnog princa.
Ako moraš da se udaš, mogla si dobiti i goru priliku.
Visok je i zgodan, i iako nije baš bistar,
to je samo venčanje. Ne moraš da pričaš s njim.
Ali ti bi radije momka sa bazara.
Mogu li vam pomoći? -Čaj?
Ti! Šta radiš ovde? Ulazi!
Vraćam ti narukvicu. -Narukvica? Gde je?
Na tvojoj ruci. -Šta? -Nije loše.
Sviđa mi se kako je sređeno. -Kako si prošao stražu?
To je bio izazov, ali imam svoje načine.
Dok nema princeze, da li bi htela da prošetamo?
Da porazgovaramo? -Neverovatan si.
Ne možeš da provališ i ponašaš se kao da je palata tvoja.
Ako nemaš ništa, moraš se ponašati kao da sve poseduješ.
Šta kažeš? Našao sam narukvicu. -Nisi je našao, ukrao si je!
Ispravka, majmun ju je ukrao. -Tvoj majmun.
Ali je ipak majmun. -Ko je naručio čaj?
Ja sam.
Za vas, princezo Jasmin.
Vaše visočanstvo!
Zašto se čudno ponašaš?
O, ja sam princeza. Da.
I baš je dobro biti ja, sa svim mojim palatama,
i vagonima zlatnih stvari
i haljinama za svaki sat u danu.
Sada će biti vreme mi se očisti mačka.
Ne izlazi baš često.
Očigledno.
Zar ti ne bi trebalo da si u kadi?
Služavko, mačka se neće sama očistiti!
Ali zar se mačke i ne čiste same?
Moraš da ideš. -Dobro, ali se vraćam sutra uveče.
Šta? Ne smeš... -Biću kod fontane kada mesec bude iznad minareta
da ti vratim ovo.
Obećavam.
Možeš li da veruješ, Abu?
Najstrože čuvano mesto u Agrabi.
Dobro veče. -Dobro veče. Dobro veče.
Stražari su iza mene?
Zdravo momci.
Gde sam to ja?
U svetu punom nevolja.
Je l' se radi o narukvici?
Nisam je ukrao. Sluškinja...
Koja sluškinja nosi kraljičinu narukvicu?
Kraljičina? -Ne. Rekla je da je pripadala njenoj... -Majci.
Bar je to istina.
Hoćeš da kažeš da je to bila princeza?
Pričao sam sa... -Poigravala se s tobom.
Zabavlja je susret s ljudima.
Nisi valjda pomislio da joj se sviđaš?
Kako te zovu? -Aladin.
Aladine, ljudi poput nas moraju biti realni.
Nas? -I ja sam nekada bio kao ti.
Običan lopov.
Ali ja sam ciljao na više.
Ukradi jabuku i ti si lopov,
ukradi kraljevstvo i ti si državnik.
Samo se slabi zaustave tu.
Ili si najmoćniji u sobi ili si ništa.
Naišao si na priliku.
Mogu te učiniti bogatim dovoljno da zadiviš princezu.
Ali ništa ne dolazi za džabe.
Šta treba da uradim?
Postoji jedna pećina u blizini i u njoj obična lampa.
Donesi mi je i načiniću te
bogatim dovoljno da zadiviš princezu.
Ti si ništa spram nje, ali ne mora tako biti.
Tvoj život će početi sada, Aladine.
I dalje čekaš?
Ne, izašla sam da...
Obećao je.
Biću gore ako ti budem trebala. -Laku noć, Dalija.
Pećina čudesa.
Kada uđeš, srešćeš blaga kakva nisi ni sanjao,
zlato, dijamante i lampu. Donesi mi je i učiniću te bogatim i slobodnim.
Ali ne uzimaj druga blaga, bez obzira na iskušenje.
A bićeš iskušan.
Samo jedan može ući.
Onaj čije bogatstvo leži duboko u njemu.
Nebrušeni dijamant.
Zapamti, ne uzimaj ništa osim lampe.
Abu, nema diranja. Sećaš se?
Abu.
Ovo je čarobni ćilim. Zaista postoji.
Zdravo, ćilime.
Da vidim kako da ti pomognem.
Ne spominji to.
Abu, drži te male ruke podalje.
Abu, ne!
Uzeo si zabranjeno blago.
Od sada više nikada nećeš spoznati svetlost dana.
Ćilime!
Abu, skoči!
Možeš li da mi daš ruku? -Prvo lampa.
Prvo tvoja ruka. -Nemaš vremena. Daj mi lampu.
Tvoja ruka! -Nisi više drugi, gospodaru.
Sada tvoja ruka.
Šta kažeš na nogu? -Ne!
Sklanjaj se sa mene!
Prestani.
Prljavi majmun! Drugi, drugi!
Živi smo.
Hvala, ćilime.
Abu. Kako si...?
Ti lukavi mali majmune.
Sada nam samo treba izlaz.
Ćilime, da li ti znaš izlaz? -Lampa?
Šta je to?
O, presvetli i svemoćni, koji gospodariš mi,
ja ti se kunem, veran sam ti za želje tri.
Rekoh, presvetli...
Izvini, dečače, gde ti je gospodar? Pomozi mi. Gde ti je šef?
Da treba sam sa sobom da pričam, ostao bih u lampi.
Zdravo? Koristi svoj glas.
Ja razgovaram sa plavim džinom od dima?
Ne, ja nisam džin.
Ja sam duh. Postoji razlika. Džinovi ne postoje.
Gde ti je šef? -Šef? -Dečko, jako dugo radim ovo.
Uvek postoji taj tip koji je prevario ili sahranio nekoga
Shvataš? Gde je taj lik? -Znam ga, on je napolju.
Ti i ja smo sami ovde, i majmun.
To je tvoja stvar, ali treba da pričamo o majmunu kasnije.
Ko je sladak majmun? Ti si trljao lampu?
Dobro. Da li ti smeta da se ovde malo protegnem?
Pitaš mene? -Da. Ti si mi gospodar.
Ja sam tvoj gospodar? -Pognuti pas.
Ne. Ti izgledaš kao da si meni gospodar.
Da, ali ne ide tako. -Koliko si dugo bio u lampi?
Oko hiljadu godina. -Hiljadu godina? -"Hiljadu godina."
Je li do mene, ili tebe sve iznenađuje?
Ti ne znaš ko sam ja? Duh, želje, ništa ti nije poznato?
To mi je prvi put.
Majmune!
Ne brini, dobro je.
Ali Baba je imao 40 razbojnika
Šeherezada je imala hiljadu i jednu noć
Ali, gospodaru, budi srećnog lika, jer ovog duha služi njegova moć
Ja sam najbolji. Da.
Nije bilo dovoljno?
Šalim se. Pazi sad.
Krećem.
Ponovo. Pazi sad.
Zabrinuo si me, ali pokazaću ti ko sam ja
Ali Baba je imao 40 razbojnika, Šeherezada je imala 1001 noć
Ali, gospodaru, budi srećnog lika, jer ovog duha služi njegova moć
Sad imaš silu u svom timu, artiljeriju u svom kampu
Ma imaš bum i tras, juhu
Samo protrljaj ti lampu, pa ja kažem
Gospon, zoveš se? Svejedno. Koja je želja tvoja?
Vašu narudžbinu sad zapisaću. Nikad nisi imao prijatelja kao ja
Stojim na usluzi, tvoj konobar sam sad
Šapni meni šta god da poželiš ti. Nikad nisi imao prijatelja kao ja
Deviza nam je uspeh. Ti si šef, kralj, car!
Poželi, haj, šta god, ma daj! Je l' može jedna baklavica?
Probaj neke od ovih, uzmi sve iz reda dva
Raspoložen sam baš. Pomoći ću ti, da znaš
Nikad nisi imao prijatelja kao ja
Ovo je bitan deo! Obrati pažnju. Bitan deo.
Mogu li tvoji prijatelji ovo? Mogu li ono?
Mogu li izvući iz šešira to?
Mogu li tvoji prijatelji
Ja sam duh iz lampe
Znam pesme i salsu, ako mi daš šansu
Što izgledaš začuđeno? Ja ću probleme tvoje rešiti sve
Ja imam pečat i sve potvrđeno
Predaj duhu svoje poslove. Pomoći ću ti, takav sam ja
Šta su ti želje, zanima me, da znaš
Imaš spisak dug kilometar-dva. Samo treba lampu da protrljaš
Gospodine... -Aladin. -Da! Dve željice ili tri
Nemoj brinuti se. Duh sredi sve
Nikad nisi imao prijatelja kao ja. Prijatelja kao ja
Nikad nisi imao prijatelja
Kao ja
Nikad nisi imao prijatelja kao ja
Sada može aplauz.
Ne, hvala, hvala.
Čestitaćeš mi napolju, na suncu, čim poželiš.
Kako to tačno funkcioniše?
Šališ se?
Cela pesma je bila uputstvo.
Izgleda da ne možeš da plešeš i slušaš.
Osnove su: korak prvi, protrljaš lampu;
korak dva, kaži šta želiš; korak tri, nema ga.
Prosto je. Imaš tri želje. Počinješ trljanjem lampe,
i kažeš: "Ja želim". Shvatio? -Valjda. -Još pravila.
Ne možeš želeti još želja. Tri su dovoljne.
Ne mogu nikog naterati da te voli niti vaskrsnuti nekoga.
Prekini me ako ne razumeš.
Šalim se, ne prekidaj me. Inače ne objašnjavam,
jer likovi obično znaju šta žele,
i najčešće su to novac i moć!
Učini mi uslugu, ne ispijaj iz te čaše.
Nikada nije dovoljno novca ili moći da nekog zadovolji.
U redu? Šta ti je prva želja? -Moram da razmislim.
Ako ih je već samo tri... Zašto ih je, uopšte, tri?
Ne znam, koga briga? -Ne znaš?
Ti si sveznajući. -Ne slušaš.
Nisam rekao da sam sveznajući, već svemogući.
Najmoćnije biće u univerzumu. Ako ne znam, mogu naučiti, napolju.
Zašto ti je teško da poželiš? Iako ne izgleda tako, ubledeo sam.
Ovo je svetlo plava, a ja sam po prirodi tamno plav.
Podari nam malo sunca. -Ja želim da nas izbaviš odavde.
Poželeo je prvu želju!
Hvala što ste izabrali Duh erlajns. Ne zaboravite da date napojnicu.
Veži se, mali!
Pogledaj taj svet. Tako je prostran!
U lampi je samo mesing, mesing, mesing!
Zapitaš se je li ono bakar, ali ne - mesing!
To ti je problem življenja kao duh.
Neizmerna kosmička moć i majušni životni prostor.
Je li lampa magična, ili si ti? -To je više paket aranžman.
Upozori me kad to uradiš. -Navići ćeš se. -Tačno.
Je l' moram sve želje da iskoristim ovde? Zar neće ljudi u Agrabi...?
Ne! Mogu da izgledam potpuno normalno.
Da, potpuno normalno.
I dalje si plav.
Je l' moraš da imaš rep? -To je kao jagoda na vrhu torte!
Dobro. -Pa, šta ćeš poželeti?
Nisam razmišljao o tome. -Ti baš nisi od tih likova.
Šta bi ti poželeo?
Niko me to pre nije pitao. Zapravo, vrlo je jednostavno.
Želeo bih da sam slobodan. Da ne moram da govorim:
"Mogu li vam pomoći? Šta biste želeli.
Dobrodošli u Lampu. Šta ćete da naručite?"
Slobodu. Želeo bih da budem čovek.
Zašto se prosto ne oslobodiš?
Ćilime, jesi li čuo šta reče? Zašto se ne oslobodim?
Jedini način da duh bude slobodan je da vlasnik
iskoristi želju da ga oslobodi. To se desilo poslednji put nikada.
Oslobodiću te. Imam 3 želje. -Zapravo, 2 su ti ostale.
Jednu si iskoristio da izađeš iz pećine. Sećaš se? -Jesam li?
Trebalo je prvo da protrljam lampu. -Dobro, dečko.
Hajde da premotamo traku.
U redu, ja želim...
Trik sa majmunom i lampom. Nisam ga do sad video.
Držaću te na oku. -Bar mogu da te oslobodim trećom željom.
Stvar sa željama je da što više dobiješ, više želiš.
To nisam ja.
To ćemo videti. -Ali ima nešto.
Viđao sam to lice i pre. -Ko je ona? Ko je dama?
Ona je princeza. -Nisu li sve takve?
Uvek se ophodi prema ženi kao kraljici.
Ne, ona je stvarno princeza.
Rekao sam ti da ne mogu nikog da nateram da se zaljubi.
Ne, imalo je tu varnica. -Zaista? U redu.
Ona je pametna, ljubazna i prelepa, ali mora da se uda za...
Možeš li da stvoriš princa?
Puno je nejasnoća u "da stvoriš princa".
Mogao bih da ti stvorim princa. -Ne.
Bio bi vezan za tog lika ostatak života.
Jeste li mi videli palatu? -Pažljivo biraj reči.
Suština je u detaljima. -Jasno.
Ne razumem, ako joj se sviđaš, zašto bi se menjao?
Ona se mora udati za princa. -Hoću kući, čoveče!
Mogu to da uradim.
Zvanična želja ovog puta za one koji broje, kao što sam ja.
Duše, ja želim... -Lampa.
Izvini. U redu, duše... -Nemoj ga povrediti, duše!
Želim da postanem princ.
Mrdaj, treba mi prostor za rad. Sad ću da te sredim.
Duše?
Manja vrtoglavica. Bilo je bolje?
Navikavam se. -Dobro, princ...
Očigledno, takav izgled neće upaliti.
Možda purpurno plava. -Šta s njom?
Ne! Zelena. Tamno crvena!
Dimenzije su pogrešne. Boja nije u skladu s tenom, figura je zbunjujuća.
Ovo je veliki šešir! -To nije veliki šešir.
Hajde, duše! Moraš da pokidaš. Neka se zlati od strasti!
Ne! -Preterasmo. -Duše, zarđao si!
Ne treba da odudara. Slonovača, bež, bordo, Bardo.
Pomalo je teško.
Bela.
I publika je podivljala!
Duh! Duh izgara! Duh izgara, narode!
Zračiš, duše! Nemoj ga opeći! Neka me neko ohladi!
Nek me neko dirne! Najbolji sam! Vratio sam se!
Šta misliš? -Sviđa mi se.
Naravno, ja sam ga napravio! -To sam ja. -Preciznije, to sam ja.
Ja sam sve uradio, a ti si samo stajao, ali čuo sam te.
Zar me neće prepoznati? -Neće.
Tako radi magija duhova. Ljudi vide šta im se nudi.
Dobro, a ko sam ja? -Ko si?
Princ Ali? -Iz?
Iz Ababve. -Abubve?
Ne slušaš, Ababva.
To postoji? -Da! Svi znaju za nju.
Ima brošuru. Toplija leta i umerene jeseni.
Čitaćeš usput.
Kako ćemo doći tamo? -Ne možemo jahati šimpanzu.
Zar nije slatko kako se iskrada? Ostani tu, Abu.
Magarac. Previše mali.
Ne. Predvidljivo.
Treba nam nešto glomazno.
Opusti se, Abu. Nije trajno.
Princ Ali od Ababve.
I još samo pratnja. -Šta?
Šta se dešava? Duše?
Oslobodite put!
Stiže princ Ali
Priđi bliže, to je princ Ali
Hej, sklonite taj bazar. Haj, prolaz daj, stiže blještav car
Priđi sad, budi prvi u svom kraju koji upoznaće ga
Ide on, tu ne staj. Zvono udri, bubanj daj
Zavolećeš momka tog
Princ Ali, vole ga svi, Ali Ababva
Tako je drag, klanja se svak', klekni i ti
A sada savladaj sram. Poželi svima salam
Pratnju njegovu upoznaj ti sad
Princ Ali, moćan i mlad, Ali Ababva
Jak ko bik, zna svaki trik, verujte mi
Jer protiv gadova sto stao je bos
I svima razbio nos
Pa, princ Ali, šta sve ima tu on
Kamila 75 donosi on. Sada devojke, šta još
Stiže pauna pedeset tri
Egzotičnih životinja, ceo bataljon
Pomozite svi! Ima ih sve, da, verujte
Taj zološki vrt svetska je stvar
Princ Ali, lepota na dar, Ali Ababva
O, kakav stas, izgubiću glas
Kolena klecaju, slatkiš je pravi
Iskoči na sred ulice te, poravnaj veo i spremi se
Da bleneš, puziš i zuriš u oči te. O, Princ Ali!
Ima 95 belih majmuna, ima majmuna, puno majmuna
Besplatno gledaj ih sad Darežljiv je, deli sve
Ima sluge, o njemu 1000 njih vode računa
Ponosno mi ugađamo željama svim, verno služimo ti
Iako smo malo neposlušni, Ali
Prinče Ali
Princ A...
Čekamo na znak!
Ne nastavljamo dok ga ne daš.
Možeš ti to! Eto ga!
Princ Ali
Ljubavni tip, Ali Ababva
Najlepša je sultanova kći. Gde je ona
Za vas je priredio bal, za vas se doterao kao kralj
Slonova 60 korača krotko. Medvedi, lavovi i čuda sto
Fakiri, kuvari, pekari, ptice i ostali svi
Oslobodite put, jer to je princ Ali
Gde su? -Opusti se. -Zašto ih još nema?
Evo ga.
Šta to radiš? Spusti ruke.
Prinosim ovo. -Spusti ruke!
Zadovoljstvo je poželeti Vam dobrodošlicu u Agrabu.
Kako si ga otkinuo? -Samo je spalo. -I tebi je drago.
Zadovoljstvo je i moje, Vaše visočanstvo, gospodine.
Izgledate vrlo vedro. -Naklon, ne klečanje. Ustani.
Bojim se da mi Ababva nije poznata.
Na severu je. -Na jugu je.
Nalazimo se na severu i jugu. -Šta?
Blizu je, ako prolazite kroz...
Možete je pronaći, ako obratite pažnju. -Odmažeš.
Svet se brzo menja, Džafare.
Nove zemlje niču svakog dana.
Ne diraj me. Ne diraj.
Pa, da, vrlo ste mudri.
Reci mu za poklone, molim te. -Da, imamo stvari, poklone!
Jesi li ih spremio? -Da.
Da, evo ih. Pokloni se upravo unose.
Imamo začine, zlatne kamile i majušne kašike.
Kašike! -Kako li ih naprave tako male?
Imamo džemove! -Džemove?
Da, džemove! Od jama, od smokve.
Od jama! -I od urmi. Bez koštica, ukusni i egzotični.
Prekini sa džemovima. -Šta? -Imamo dragulje.
Dragulji! Imamo ih, a imamo i to.
Pokriveno, zbog neizvesnosti.
To je točak?
Jako je skup.
A šta želite da dobijete sa tim "skup"?
Vas!
Ne! Ne, trenutak sa Vama. Nisam...
Da li tvrdite da sam ja na prodaju? -Naravno...
da niste. Naravno da niste! Ne!
Hladno je i mračno u lampi, ali bih radije bio tamo.
Izvinite me. Moram da odem i nađem hleb.
Za džemove.
Ne, nisam tako mislio. -Bilo je sjajno.
Nisam tako mislio. -Pusti je. Uprskao si.
Dobićete novu priliku da se obratite.
Nadam se da ćete nam se pridružiti večeras,
kada proslavljamo uspešnu žetvu. -Naravno, vaša dostojanstvenosti.
Pridružićemo vam se. -Uglađeno.
Za deset hiljada godina me nikada nije bilo toliko stid.
Ne brini, nisi još ispao.
Samo se ponašaj kao i na svakoj zabavi. -Nisam pre bio na zabavi.
Šta? -Šta? -Da se ne vraćaš u sobu.
Nećeš mi upropastiti veče. -Prinče Ali.
Možemo li da porazgovaramo? Nasamo.
Ovo se ne tiče Vašeg sluge.
Biću ovde i gledati svoja posla.
Znam ja ko ste Vi.
Zaista? -Da.
Čovek velikih ambicija, kao i ja.
Mislim da se nismo baš upoznali.
Džafar, sultanov vezir.
Bio bih koristan saveznik na putu do vašeg cilja.
Imaću to u vidu.
Ne želim da princeza čeka. -Možda nisam bio jasan.
Ponuda neće biti tu još dugo.
Prinče Ali.
Izvinite nas. Prinče Ali, očekuju Vas.
Znači, to je taj lik. -Da, to je lik.
Eno je. Sad je tvoja šansa.
Znaš šta? Mnogo je ljudi ovde. Mislim da ne mogu ja ovo.
Bićeš u redu. Biće ovo lako.
Pogledaj njenu sluškinju.
Ide po piće, a i ja sam ožedneo.
Ne! Ne možeš da me ostaviš. Prozreće me.
Neće, samo treba da odšetaš tamo.
I da govorim. Treba da govorim. -Slušaj me.
Ja živim u lampi. Ovo je zabava.
Nemoj ovo da mi upropastiš. Volim zabave.
Idi, osvoji je! -Dobro.
Princezo Jasmin!
Još uvek ste ovde? -Da.
Šta to radiš? Šta radiš?
Proveravam da li je voda prijatna.
Zašto nisi tamo? -Kako da se nadmećem s njim?
Pogledaj ga, pravi plemić. -Imaj više vere
u to što nudiš. -A šta ja nudim?
Znanje kako ukrasti hranu, skakati između zgrada?
Mada princ Ali ima dragulje. -Ne, stani.
Učinio sam te princem spolja,
ali ništa nisam menjao unutra.
Princ Ali te je doveo do vrata, ali Aladin mora da ih otvori.
Vidi, sultan me voli. -Možda će i da te oženi.
Vidi, još jedan princ kog zanima moj otac.
Ne znam, možda je ovaj drugačiji.
A još ima tog zgodnog prijatelja. Daj mu šansu.
A šta je sa princem Alijem?
Vidi ga, jako se trudi. -Da, tu je i problem.
Vreme je. -Ne, čekam pravi trenutak.
Nema čekanja, dosta je toga. -Ja sam glavni.
Ja ću reći kad je pravi trenutak.
Stvarno?
Evo ga. Reci nešto, budi prirodna.
Zdravo!
Žao mi je zbog džema i dragulja,
i tvoje kupovine. To nisam bio ja. Ovaj, jesam...
Jesam, nije da imam blizanca, samo...
Ples? Volela bih. -Da.
Ples? -Samo pleši.
Idi.
Šta da radim? -Opusti se.
Bravo!
Ima nešto čudno u vezi sa njim.
Drži ga na oku.
Izašla je.
Možda je salto unazad bio previše,
ali je taj ples verovatno nešto najbolje što si ikad uradio.
Bio sam dobar, ali izgleda da je ništa ne impresionira.
Šašavo, ni dragulji ni nakit.
Ako ja ne mogu, ko li je može impresionirati?
Šta to treba da znači? -Pokušaj biti svoj.
Ali ona se mora udati za princa. Da sam imao još malo vremena...
Moraš me odvesti tamo. -Je li to zvanična želja?
Ne. To je usluga, prijatelju. -Duh nema prijatelje.
Rekao si da nisi imao prijatelja kao što sam ja.
Rekao sam da ti nisi imao prijatelja kao što sam ja.
Kad si duh, svi ti traže usluge.
Neugodno je. -U pravu si.
Iako bi ti morao da zadržavaš izvesnu služavku...
Vidim šta pokušavaš. Upecao si me, ti mali.
Dobro veče.
Kako si prošao stražare? -Provukao sam se.
Pored svih 48, čak i gutača vatre? Impresivno.
Stalno mi to govore.
To nije zvučalo dobro.
Niko to ne govori. Ne znam ni što sam to rekao.
Predivno! Neće joj se svideti.
Reci princu Aliju da do njenog srca mora doći u njenoj glavi.
Zapravo, ovo ja dajem tebi.
Možeš li me izviniti na trenutak? -Čekaj...
"Stalno mi to govore." Hajde, duše!
Moje omiljeno. Prihvatam, nastavi.
Primetio sam kako je divno veče,
a na zabavi sam primetio tebe kako primećuješ
kako sam ja divan. Kako ti se čini?
Nespretno je, ali na šarmantan način.
Šetnja.
Da li bi htela da ideš u večernju šetnju?
Sa namerom da budemo sami? -Da, kao dva ljudska bića.
Samo trenutak. -U redu.
Zašto rekoh "kao dva ljudska bića"? Taj dečko je zarazan.
Idi.
Nisam ovo radila pre. Kako to ide?
Da li voliš ovčiji sir?
Slobodno.
Zapravo, već sam ušao.
Ne pomeraj se.
Vratio sam se jer si ostavila jako...
Kako si dospeo tu?
Čarobnim ćilimom?
Zapravo, drago mi je da si tu.
Jeste? -Pokušavam da nađem Ababvu,
ali izgleda da nije ni na jednoj od mapa.
Da li želiš da mi je pokažeš? -Rado.
Radža, ne moraš pojesti princa. Trebaju mu noge za ples.
Da nisam preterao sa onim saltom? -Malo.
Ababva? -Da. Duše, treba da nađem Ababvu.
Moj drugi brat. Onaj niski, ne onaj koji mi je poklonio kozu.
Ima mape, puno mapa.
Ababva, naravno.
Ababva.
Nije lako naći te salvete...
SAMO BUDI SVOJ
Jesi li izgubio svoju zemlju?
Moju zemlju? Ne.
Evo je. -Ne bih rekla, gledala sam...
Evo je. -Kako li je nisam videla?
Kome trebaju mape? Stare su, beskorisne i bezvredne.
Pomoću mapa mogu da vidim svet.
Mislio sam da princeza može da ide bilo gde. -Ne i ova princeza.
Pa, da li bi želela...
Izvini. -Radža...
Hvala na tome.
Hoću reći da treba da vidiš ta mesta.
Čitav je svet izvan knjiga i mapa.
Da li bi htela? -Kako? Sva vrata su pod stražom?
Ko je pominjao vrata? -Šta to radiš?
Ponekad, princezo...
Ponekad treba da rizikuješ.
Šta se upravo desilo?
Šta? Da li je ovo...
Čarobni ćilim?
Da li mi veruješ?
Šta kažeš? -Da li mi veruješ?
Da.
Odvešću te u svet
Divan, blistav i sjajan
Reci mi, princezo, kada si poslednji put sledila svoje srce?
Otkriću ti nove vidike
Voditi te kroz čuda da ti pamet stane
Voditi te na sve strane
Na čarobnom tepihu let
U novi svet
U nova prostranstva
Niko neće reći ne, ili da ne idemo bilo gde
Ili da ovo samo je san
U novi svet, blještav, meni stran
Ali dok sam tu, jasan je put
Koji vodi me u novi svet, dok s tobom sam
S tobom novi svet sad otkrivam
Neverovatni prizori
Neobjašnjivi oseti
Dok slobodna letim
Kroz beskraj neba blistavog, u novi svet
Ne dozvoli treptaj oka svog.
Sa čuda sto na dar. -Zadrži dah, jer ima još
Kao padalica u letu svom, ja videh čuda sto
I sad na staro ne mogu se vratiti
U novi svet. -Na svakom koraku šok
Horizonti beskrajni -Svaki dragocen je tren
Tražiću ih bilo gde. Naći ću vreme za sve
Otkriću novi svet
Sa tobom
U novi svet. -U novi svet
Ja odlazim. -Ja odlazim
Na uzbudljiv let... -U taj novi svet
Samo ja i ti
Od svih mesta koja smo videli, ovo je najbolje.
Ponekad treba videti stvari iz drugog ugla.
Oni, ljudi, oni ga čine prelepim. I zaslužuju vođu koji to razume.
Ne znam zašto mislim da to treba da budem ja.
Jer treba da budeš ti. -Misliš?
Je li bitno šta ja mislim?
Vidi tog slatkog majmuna tamo dole. Je li to Abu?
Ne, ne može biti Abu, on je...
Koliko imena imaš, prinče Aladin? -Ne, ja...
Dakle, ko je princ Ali? -Ja sam princ Ali.
Otkud poznaješ Agrabu tako dobro? -Došao sam ranije...
Da bi upoznao ljude, moraš ih sam upoznati.
I ti to znaš. Kad smo se sreli prvi put bila si prerušena.
Videla si me sa plesačima, slonovima i na ćilimu.
Kako bi ulični lopov imao sve to? -Kako te nisam prepoznala?
Ljudi ne vide istinu ispod plemićkog ruha.
Oprosti. Stid me je.
Upoznao si više Agrabe za par dana nego ja za ceo život.
Trebalo bi...
verovatno da se vratimo.
Već?
Do sutra, princezo.
Laku noć.
To!
Fascinantno.
Lep izraz lica. Dobro je prošlo? -Odlično.
I više nego odlično. -Shvatila je da sam ja Aladin.
Rekao si da se to neće desiti. -Magija je samo maska.
U nekom trenutku prava priroda će se otkriti.
Ali to je dobro, jer ona sada zna. -Pa... -Šta "pa"?
Prerušio se u lopova da istraži grad...
U stvari, on je princ. -Uverio sam je da sam princ.
I ti si poverovala? -I ona je poverovala? -Uglavnom.
Jednom ćeš morati da priznaš.
Jednom ću to i uraditi.
Svakako, sada sam princ.
Znači, pićeš iz te čaše.
Da mu nisi poverovala jer se možeš udati za princa, a ne za lopova?
Ne, verujem mu. Zaista.
Kada bude pravo vreme, reći ću joj.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Ne opet.
Molim vas.
Gospodo, došlo je do zabune.
Vi ne znate ko sam ja. -Ne!
Znam ko si ti, Aladine.
Aladin? -Aladin.
Ne znam ga. Ja sam Ali od Ababve. -Ulični pacov!
Princ nepostojećeg kraljevstva koji ima čarobni ćilim iz Pećine čudesa.
To je moguće samo ako si pronašao izvesnu dragocenost.
Moju dragocenost.
Gde je lampa?
Očigledno je u pitanju nesporazum.
Ja sam princ Ali. -Baciću te sa terase,
i ako jesi onaj za kog se predstavljaš
umrećeš daveći se u vodi.
Ako i preživiš, to možeš samo pomoću lampe.
U tom slučaju, imaću svoj odgovor.
Poslednji put,
gde je lampa?
Slušaj me. Ne znam ko misliš da sam ja.
Zbogom, Aladine. -Ne.
Mali, šta? Hej, dečko.
Ne mogu te izvući dok ne poželiš želju! Poželi želju, probudi se!
Pokušaj da kažeš: "Ja želim".
Dečko, probudi se. Moraš da misliš. Razmišljaj.
Misli! Dobro, biće malo nejasnoća,
ali vredi probati. "Ja, Aladin, pri čistoj
svesti i zdravoj pameti izjavljujem da je moja 2. želja
da budem spasen propasti." Stavio sam jučerašnji datum.
Nadam se da ti ne smeta. Da! Idemo! Hajde!
Hajde, dečko. Molim te.
Hajde, probudi se!
Probudi se, dečko. Molim te.
Moga si to i na drugu stranu, ali...
Kako si? -Hvala ti, duše.
Nema brige. Bio sam u komšiluku.
Mislio sam da nema usluga, da nema prijatelja.
Da, pa, zapravo si ostao bez želje.
Nebitno šta košta, spasao si mi život. -Istina.
Doduše, preciznije, bio je to timski rad.
Hvala vam.
Moramo da zaustavimo Džafara. -To neće biti lako.
Sultan mu slepo veruje. Sve je nasamario.
Možda nije sve.
Čuo sam princa Alija kako razgovara sa savetnikom
o povratku sa armijom da pokori Agrabu. -Šta?
A čini se da je noćas nestao.
Jasmin.
Čuo si šta je rekao i video ga kad je otišao?
Da, video sam ga svojim očima.
Šta je onda sporno, princezo?
Ovo je problem, Džafare.
Ako govoriš istinu, zašto je princ Ali i dalje ovde?
Vaše visočanstvo. -Prinče Ali. Ovo je iznenađenje.
Visosti, Vaš savetnik nije onaj za kog se izdaje.
Ja nisam onaj za kog se izdajem? -Pokušao je da ubije princa Alija.
Džafare, da li možeš da mi objasniš ovo?
Da.
Moj sultane
znate da moja odanost pripada Vama.
Tvoja odanost...
-Da.
Prinče Ali, sami ste došli u naš grad.
Mi smo Vas primili kao gosta.
Međutim, verujem da su Vaše namere
nečasne.
Vi ste ozbiljna pretnja, pa ćete tako biti i tretirani.
Oče, šta to govoriš? -Dosta, Jasmin.
Džafar mi je rekao za prinčeve ambicije. -Njegov štap.
On želi moj prestol. -Hakime!
Oče? -Šta se desilo?
On Vas je začarao. -Ne može mu se verovati, visosti.
On želi Vaš prestol. -Džafare! Bio si moj najpouzdaniji savetnik.
Hakime, baci ga u tamnicu!
Trebalo bi da razmisliš o tome kako se brzo kolo sreće okreće, Hakime.
Ja sam odan sultanu, kao što je trebalo i ti da budeš.
Zakon je zakon.
Prinče Ali, moram da se izvinim.
Visosti, dopustite da Vam nešto objasnim.
Vaša čast i poštenje nikada više neće biti dovedeni u pitanje.
Plemenitiji i iskreniji mladić nikada nije kročio u ove odaje.
Pa, ja...
Bio bih počastvovan da te nazovem sinom,
ako je to želja svih.
Osvojio si princezu.
Imao sam sumnje nakon uvodnog debakla,
ali si se povratio. -Jesam, zar ne?
Konačno sam se navikao da budem princ. -Nisam to mislio.
Bio si u pravu. Ljudi vide šta im se nudi.
Aladina nema, ja sam princ Ali sad. -Sve si shvatio?
Razmišljao sam o poslednjoj želji. Bićeš mi potreban.
Rekao sam da ću te osloboditi, ali čuo si sultana.
Ne mogu da pustim da sve propadne. -Znači, nećeš reći istinu?
Nastavićeš život u laži? -Nije laž, ljudi se menjaju.
Mogu, kako da ne. -Da li je to loše?
Sve je bolje sada. Niko nije povređen.
Zar da se vratim na ulicu i kradem za život?
Mislio sam da će ti biti drago, ali ti se samo brineš
da iskoristim želju da te oslobodim. -Briga me za želje.
Ovde se radi o tebi i tome što ti se dešava.
Pre bi lagao nekoga koga voliš nego da se odrekneš svega ovog.
Ne razumeš, duše. Ljudi kao ja moraju da se pretvaraju.
Mislim da ti ne razumeš.
Što više dobiješ pretvaranjem, manje ćeš imati.
Za 10.000 godina nikada mi
gospodar nije bio prijatelj.
Prekršio sam pravila, spasao ti život, a zbog čega?
Slamaš mi srce, mali. Slamaš mi srce.
Duše, ne! Ma hajde!
Lampa. Gospodaru, lampa.
Ko on misli da je? On treba da mi služi.
Ostao sam isti kao što sam bio, zar ne, Abu?
Šališ se?
Zašto bi protrljao lampu ispod
svoda?
Lopov, ološ
Da li bi mislili to još
Da barem bolje znaju
Ali princa ne smem više glumiti. Ne, nikako
Istina se mora reći, pretvarati se ne smem
Čak i da ovaj san bude završen
Čak i da ona ode
od mene
Džafare.
Trebalo je da odeš iz Agrabe dok si još mogao.
Zašto da napustim grad koji pripada meni? -Gotovo je.
Blago tebi. -Trpeo sam tvoju nesposobnost
dovoljno dugo. -Hakime. -Matora budala.
Duše, za moju prvu želju
ja želim da budem sultan Agrabe!
Šta? -Kako želiš, gospodaru. -Ne!
Hakime. -Hakime!
Služiš sultanu, tako da sada služiš meni.
Znaš zakon, Hakime!
Ne.
Moj sultane! -Moj sultane!
Hakime, prikupi vojsku za napad na Širabad.
Širabad! -Ne možeš... -Dovoljno si govorila, princezo.
Vreme je da radiš ono što je odavno trebalo, da zaćutiš.
Stražo, odvedite je!
Kontroliši tu mačku za svoje dobro.
Radža. Radža!
Radža, u redu je.
Ne diraj je! -Oče.
Jasmin.
I shvatite da vam je bolje da vas vide, a ne čuju.
Dovoljno si govorila, princezo, sada zaćuti.
Pravila stara s kamenih ploča ovde šefuju
Neumoljivo stoje i na lance liče
Bolje da te vide nego da čuju
Ali sad je dosta te priče
Zato jer ja
Raspasti se ne smem
Zato dođi i pokušaj da, pokušaj da ućutkaš me
Jasmin!
Neću zaćutati
Moram se odupreti
U tome ću uspeti
Jer jedino znam da neću otići bez reči, bez reči
Oluje pustite
Nek probaju da me slome
Al' samo uliće snagu glasu mome
Jer jedino znam da neću otići bez reči
Lance sve ću baciti
Jer ne mislim odustati
Ova krila slomljena
Ispisaće nebom trag od plamena
Neka odjekne moj glas
Neću zaćutati
Iako svi mislite da neću uspeti
Jedino znam da neću otići bez reči, bez reči
Jer i kad vrat mi stegnete, naučiću disati
Zato nemojte se igrati
Jer jedino znam da neću otići bez reči
Bez reči
Hakime!
Vodite je odavde!
Reci im, Hakime.
Bio si samo dečak kada je tvoj otac došao da radi ovde.
Odgajan si da postaneš vojnik od najvećeg poverenja.
Kao čovek znam da si odan i pravedan,
ali moraš izabrati,
jer dužnost nije uvek ista kao čast.
Nije najveći izazov ustati protiv neprijatelja,
već prkositi onome čije nam je odobrenje najvažnije.
Džafar nije dostojan tvog divljenja niti žrtve.
Ne želim ništa osim slave za našu Agrabu.
Ne, ti slavu tražiš za sebe.
I hteo bi da je stekneš preko leđa mog naroda!
Hakime, ovi ljudi će slediti tebe,
tako da je sve na tebi. Hoćeš li ćutati
dok Džafar uništava kraljevstvo, ili ćeš ispravno postupiti
i stati uz narod Agrabe?
Moja princezo.
Oprostite mi, moj sultane.
Hakime.
Straža, uhapsite vezira.
Lampa! Protrljaj lampu. -Dakle, ovako ćemo.
Ni titula sultana neće osvestiti uspavanu marvu.
Trebalo je da znam. Ako se ne klanjate sultanu,
poklonićete se čarobnjaku. Duše, ja želim da budem
najmoćniji čarobnjak koji postoji!
Kako želite, gospodaru.
Ovo će biti zabavno.
Hakime, imao sam velike planove za tebe,
ali sada
mi više nisi od koristi.
Neka te tvoji ljudi prate i u tamnicu.
I ti isto.
Princ Ali!
Nije li to naš princ Ali, ili bolje da kažem
Aladin.
Aladine.
Pretvarao se sve vreme.
Varalica. Nikada nije bilo princa Alija.
Nikada nije. On je samo lažljivi lopov.
Žao mi je. -Ti si beznačajan.
Ti si iritacija koju neću trpeti nakon što ti obezbedim bolnu smrt
proterivanjem u najudaljenije zabiti na Zemlji.
Ne!
Ne. Ne!
Abu. Abu!
Mogao bih vas sve samo ubiti.
Ne bi to bila adekvatna otplata za godine poniženja i nipodaštavanja.
"Ne zaboravi svoje mesto, Džafare. Zaboravljaš se."
Džafare. -Ne, ti treba da patiš.
Kao što sam ja patio. -Oče?
Da me gledaš kako vladam kraljevstvom? -Stani!
Ili da gledaš vojsku kako proždire tvoje saveznike? -Prestani.
Ne, najbolja kazna bi bila da me gledaš
dok uzimam ono što najviše voliš. -Ne, molim te. Oče.
Da oženim tvoju kći. -Ne! -Ne.
Nikada se neće udati za tebe.
Oče. Učiniću šta tražiš!
Samo prestani.
Prestani.
Oče! Oče, da li si dobro?
Jasmin.
Abu!
Abu.
Da li si dobro? Idemo odavde.
Ne.
Vaša visosti, Sultane, da li imate iskrenu i slobodnu volju
da prihvatite princezu Jasmin...? -Da.
Da, prihvatam. Princezo.
Princezo Jasmin, da li prihvatate sultana za svog muža?
Hajde, ženo. -Prihvati.
Ja...
Da?
Ja ne prihvatam!
Lampa, lampa! -Zaustavite je!
Ne, Jasmin! Ne!
Ne!
Lampa, Jago!
Da li si dobro? -Da.
Drži se!
Lampa!
Abu!
Lampa!
Ćilime, baci me gore.
Abu!
Skoči!
Ne!
Nisi ništa bez svog štapa! Ništa.
Lampa!
Ćilime!
Jasmin.
Kazni ih.
Duh neka gleda.
Kao što je starac rekao,
trebalo je da napustiš Agrabu kad si imao priliku.
Rekao sam ti pre da ciljaš dalje.
Mogao si biti najmoćniji u sobi, ali sada ja imam lampu.
Ja imam moć.
Ne možeš pronaći ono što tražiš u lampi.
Pokušao sam i omanuo, a i ti ćeš. -Ti to misliš, ali ja sam sultan.
Ja sam najmoćniji čarobnjak ikada.
Stvoriću carstvo koje će istorija pamtiti.
Mogu da uništim gradove.
Mogu da uništim kraljevstva.
Mogu da uništim tebe. -Istina.
Ali ko te je načinio sultanom, načinio čarobnjakom?
Uvek će biti nečeg, nekog, nekog bića
moćnijeg od tebe. -Šta to radiš? -Duh ti je dao moć
i on ti je može oduzeti. -On služi meni! -Za sad.
Nikada nećeš biti moćan kao duh.
Sam si rekao.
Ili si najmoćniji u sobi ili si ništa.
Uvek ćeš biti drugi. -Drugi! Drugi!
Drugi? Tek drugi?
On meni služi!
Postaraću se da to više niko ne izgovori.
Duše, kao poslednju želju, ja želim da postanem
najmoćnije biće u univerzumu. Mnogo moćnije od tebe!
Mnogo je nejasnoća sa tom željom,
ali najmoćnije biće u univerzumu stiže!
Najmoćniji, najzad.
Nikad više drugi.
Mislio sam ranije da imam moć.
Najpre ću uništiti te budale u Širabadu.
Šta si mi to uradio?
Ništa ja nisam uradio, Džafare. -Šta si mi učinio?
To je bila tvoja želja, a ne moja.
Duh možda ima neizmernu kosmičku moć...
Ali i majušni životni prostor.
Duh bez gospodara se vraća u lampu.
Ne! Ne u lampu!
Zapamtiću te, mali!
Zapamti moje reči, neću zaboraviti šta si mi učinio!
Zbogom, Džafare! -Papagaju! Ti ideš sa mnom!
Ne!
Oče. Oče. -Hajde.
Par hiljada godina u Pećini čudesa bi trebalo da te smiri.
Čekaj. Kako da ti se ikad zahvalim?
Ne, nema potrebe da mi se zahvaljujete.
Ali se nadam da ćete prihvatiti izvinjenje.
Izvinjavam se oboma, a posebno tebi.
Ti zaslužuješ toliko toga.
Svi grešimo.
Aladine?
Nadam se da ćeš naći ono što tražiš.
To je pravi nered, Abu. Pusti me da ga sredim za tebe.
Prelepo.
Bez tužnog lica. Imam ideju.
Za tvoju poslednju želju. Biti plemić je bila dobra ideja.
Samo treba da malo improvizujemo. Evo šta mislim:
Aladin, princ ratnik,
plemenito srce zemlje u kojoj lopovi divljaju.
Jasmin! Sviđa li ti se?
Ne? Dobro, razumeo jasno i glasno.
U redu, treba ti ovo. Zakoni Agrabe doneti ukazom sultana.
U redu? A evo ga "mora da se uda za princa".
Ali samo reci i ovaj zakon će nestati.
I ti i princeza ćete biti zajedno. -Zakon će samo da nestane?
Molim te, kao da nije ni postojao.
Dobro, da čujemo poslednju želju.
Dobro. Poslednja želja.
Duše? -Spreman sam. Evo ga...
Ja želim... -Kao treću i poslednju želju.
Ja želim da te oslobodim.
Šta?
Čekaj.
Čekaj, jesam li ja...?
Čekaj.
Naredi mi nešto. -Donesi mi džema.
Donesi ga sam?
Donesi sam svoj džem!
Hvala ti. -Ne, hvala tebi, duše.
Tebi sve dugujem.
Šta ćeš sada da radiš?
Zapravo, postoji jedna sluškinja
sa kojom bih rado obišao svet.
Ako me ona želi.
Kada polazimo? Takođe, hoću decu. -Da, dvoje.
Lianu and Omara, s tri godine razlike.
Voleće nas oboje i zapitkivati nas,
a ti ćeš ih zabavljati pesmama i pričama.
Imaćemo brod. -Na više spratova,
sa veličanstvenim jedrima. -Ja bih radije manji.
Savršeno. -Savršeno.
Sedi sa mnom, dete. Žao mi je.
Oče, zašto se...? -Pusti da završim.
Strahovao sam da ću te izgubiti, kao tvoju majku.
Jedino sam video malu devojčicu, a ne ženu kakva si postala.
Pokazala si mi hrabrost i snagu.
Ti si budućnost Agrabe.
Ti ćeš da budeš nova sultanija.
Hvala ti, oče.
Kao sultanija, možeš da menjaš zakone.
On je dobar čovek.
Gde je otišao?
Stani, lopove. Sultanija ti naređuje.
Sultanija?
Da li to znači da sam u nevolji?
Samo zato jer si uhvaćen.
Mogu li tvoji prijatelji ovo
Nikad nisi imao prijatelja kao ja
Prevod: TELEGON OBRADA: Željko
Preuzeto sa www.titlovi.com