www.titlovi.com
Samo malo!
U redu, samo ti pokušavam pomoći.
MOJ ANĐEO
Gdje si? -Još malo pa sam kući. -Rekao sam da imam sastanak.
Znam. Skrećem u ulicu.
Vidiš li me? -Isuse! Uspori.
Ostavi ga u stanu. Veliki je on dečko.
Da ga ostavim u stanu? Tako ćete provesti vikend?
Dođi, dušo. -Sačekaj malo.
Ovo je za tebe.
Idi gore, dušo. -Mogu li vidjeti...? -Gore, Tomas!
Vidimo se kasnije, druže.
Puno skrbništvo?
Moći ćeš ga posjećivati. Ne želim ti ga uzeti iz života.
Znala si da ovo slijedi.
Nemaš osnove. -Želim samo najbolje za sina.
Našeg sina. Zar to ne želimo oboje? -Dogovor je bio "pola-pola".
Pričali smo o ovome. U srednjoj školi će trebati čvrstu bazu.
Pola djece u toj školi ima razvedene roditelje.
Pola djece na jebenom svijetu. -Da.
Ali tebi ne ide baš najbolje.
On osjeti tvoju tamu, Lizi.
Moju tamu? -Gle.
Znam da i ti želiš da bude u stabilnoj situaciji.
Sutra moram raditi pola dana.
Opet?
Da. Baka će te odvesti na Semijevu zabavu.
Ja ću doći kasnije.
Hoćeš li ti ovo uraditi? -Mogu li? -Da.
Samo skini cijenu.
Pripremiću nam nešto za večeru. U redu?
Da.
Mama, mogu li i ja imati ovakvu zabavu jednog dana?
Naravno. -Stvarno? -Možda čak i u ovakvoj kući.
10, 9, 8,
7, 6, 5, 4,
3, 2, 1.
Ko se nije skrio, magarac bio!
Ne! -Ne paniči. Sve je u redu.
Ne mogu gledati kako nevina suknja stradava.
Evo ga.
Ja sam Kler. -Lizi. Hvala ti. -Bez brige.
Ko je bila ona djevojčica?
Koja?
Ona jako lijepa.
Velike, smeđe oči.
Duga kosa, roze haljina. -Mislim da je to Džeremijeva sestra.
Znaš li joj ime? -Čije?
Džeremijeve sestre. -Ne.
Ne. Zašto bi znao?
Dođi.
Hajde da ranije legnemo. Zubi, toalet, krevet.
3, 2, 1.
Ko se nije skrio, magarac bio!
Tako je dobro. Baš sam uzbuđena. -Nisam je vidjela odavno.
Ćao! -Ćao, Lola!
Lola!
Ćao. -Ćao.
Dođi. -Idem.
NA PRODAJU
Šta ćeš za popodnevni čaj? -Mafine. -A je li?
Da. -Mafine? -Da.
Kad si na desnom krilu, gdje ti nekad igraš,
moraš dodati loptu... -Ćao, narode. -Ćao.
Odlično. Počeli ste bez mene.
Kad pečenje izađe iz pećnice, mi jedemo.
Umiremo od gladi. -Ćao, nevoljo.
Slušaš li baku i deku?
Da. -O taktikama ćemo kasnije.
Kul. -Izvoli. -Hvala.
Možete li čuvati Tomasa sutra naveče? -Naravno.
Šta je za reći?
Znam da je u zadnji čas, ali imam spoj.
Da li bi htio ostati sutra, Tomi? -Naravno.
Ko je on? Kako ste se upoznali?
Alis je dogovorila sve. To je samo spoj.
Stvarno? -Sve počinje spojem.
Bravo za tebe, Lizi.
Mama!
Mamice!
Mama!
Imam te!
Drži se za mene. -Bježi!
Pokušavam ti pomoći! -Ne!
Hoćeš li upaliti svijeće?
Moramo se sjećati nje.
Ćao.
Kler, zar ne?
Da. Izvini, zaboravila sam ti ime.
Lizi. Sa Semove zabave. Spasila si moju suknju.
A, da. Ćao. -Ćao.
Vidjela sam da se ovo prodaje, pa sam odlučila pogledati.
Kakva slučajnost da si to ti. -Znam.
Vi odlazite? -Bojim se da je tako.
Selimo se u Pert. Sve se odvija brzo.
Jesi li zainteresovana?
Ako naiđe nešto dobro. Volim ovaj komšiluk. -Super je.
Tomase, imam novi Act of War. Hoćeš da igramo?
Molim te, mama. -Sigurna sam da su...
U redu je. Neka ostane i igra se. -Ne bih da se namećem. -U redu je.
Teško mi je isplanirati da se igra sa nekim. -Molim te, mama? -Može li?
Ako nije problem. Ja...
Zašto da ne. Ja ne mogu ostati, imam nekog posla.
Ti idi, a ja ću ih pripaziti. -Mogu li doći za sat vremena?
Da. Bićemo ovde. -Daj mi to, dušo.
Lijepo se provedi. -Vidimo se, mama.
Ćao. -Ćao. -Nadam se da nije smetao.
Uopšte nije. Tomase, mama ti je došla.
Gle taj plafon. -Pozvala bih te unutra,
ali vodim Lolu na časove plesa. -Nisam se mislila nametati...
Da nisam u žurbi, pozvala bih te unutra. -Mislila sam
dovesti muža da pogleda ovo mjesto.
Ili da odem do agencije...
Ne, možemo i direktno ako ste zainteresovani.
To bi bilo super.
Što mi ne ukucaš svoj broj da se čujemo ove sedmice?
I povedi Tomasa. On i Džeremi su se izvrsno proveli.
Ne zaboravi kupaći. Isprobajte bazen. -Kul.
Hvala. Vidimo se. -Ćao. -Vidimo se.
Ti si napola Šveđanka, napola Engleskinja?
Da. Mama mi je Šveđanka, a tata Englez.
Odrasla sam u Štokholmu. -Koliko dugo si sama?
Ne smatram sebe takvom.
Mislio sam da si...
Jesam razvedena. Samo, znaš...
Još sam usred svega toga.
Nisam mislio... -Ne, u redu je.
Dugo je prošlo...
Trebala bih, znaš...
Nastaviti dalje.
Da li ti je Alis rekla da imam djecu? -Spomenula je sina.
Da, Tomasa. -Volio bih ga upoznati.
Da? -Da. Imaš li još jedno?
Ne, samo Tomasa. -Rekla si "djecu".
Oko Tomasa ima posla kao oko dvoje djece.
To je...
Kao što rekoh, dugo nisam bila...
Među ljudima.
Lizi, daj da te gledam.
Daj da te gledam.
Pogledaj me. Daj da te gledam. -Stani!
Jesi li dobro?
Žao mi je. -Lizi, šta je?
Žao mi je. -Jesam li uradio nešto krivo?
Ćao. -Ćao. Izvini, uranili smo.
U redu je, uđite. -Ćao. -Ćao, Tomase. Džeremi je u bazenu.
Gdje ti je muž? -Nije mogao doći. Iskrslo mu je nešto.
Šteta.
Izgleda da ionako mi donosimo odluke. -Da.
Pokazaću ti glavni dio kuće. Ono je soba za dadilju i kupatilo.
Ovo nam je soba za klavir.
Imaš sjajan ukus. -Putujemo, pa ja izabiram stvari.
Dnevni, trpezarija...
Otvoreni plan nam je bio jako važan.
Je l' ovako bolje? -Imamo i bazen za djecu.
To je luksuz, ali postali smo ovisni.
Hoćeš li da vidiš sprat? -Da.
Čime se baviš? -Radim u Arlin Naturals.
Onom u centru. Menadžer sam. -Lijepo.
Ovo je glavna spavaća.
Prelijepa je. -Voliš li svoj posao? -Da.
Spavaća soba za goste.
I ja nekad završim ovde ako Berni hrče.
Ovo je Džeremijeva soba.
Živi haos.
Bila bi super za Tomasa. -Da.
Ovu baš volim.
Bili smo kod mojih roditelja. Džeremi je imao 4 godine.
Bila sam ogromna, a tek u 6. mjesecu trudnoće.
Imaš li još djece? -Ne, samo Tomasa.
Ovo je Lolina soba.
Ima dosta prostora za dodatne kredence.
Koliko je njoj godina? -7.
I već ima pun ormar. Djevojke ostaju djevojke, zar ne?
Odgovara li njoj selidba? -Da, samo o tome priča.
Berni joj je rekao da u Pertu postoji zoološki sa jednorozima.
Predstoji nam dvostruka trauma.
Prvo sa Deda Mrazom, a sada i sa jednorogom.
Gdje su moja čudovišta? -Mi o vuku...
To je šaptač jednorozima. Dođi da ga upoznaš.
Znam da zvuči glupo, ali nadam se da ćeš kupiti kuću.
Biće u dobrim rukama. -Ovo mjesto nas je dobro služilo.
Možda će i vas. -Da.
Zdravo. -Ćao. -Lola, pozdravi Lizi.
Ćao. -Ćao.
Gledala sam te kako plivaš. Jako si dobra. -Hvala.
Kupi je, mama.
Dogovor je pao. Upoznajte novog vlasnika.
Vidjećemo. Mogu li se poslužiti toaletom?
Niz hodnik, pa lijevo. -Hvala.
Kako se ti zoveš? -Tomas.
Hoćeš li popiti nešto? -Da, vodu.
Kako je bilo u bazenu? Nije ti bilo prehladno?
Koliko si ih danas pojeo? -Nijedan. -Vrati to, štedimo.
Ne diraj to. Žvaći celer. -Ma, daj!
Mogu li ući? -U redu.
Imaš lijepu sobu.
Hoće li ti nedostajati?
Malo.
Znam.
Pogledaj.
Šta?
Zar ne misliš da sličimo?
Čini se super. Koliko dugo ste prijateljice?
Jedva da je i znam. Djeca nam igraju fudbal zajedno.
Možemo je pitati da ostane na večeri.
Da, mogli bi.
Nadao sam se da ćemo ranije uspavati djecu
i imati noć za nas. -Tomese, idemo kući!
Imate savršen raspored. -Pitaj mamu. -Hvala vam.
Mogu li na klizanje sa Džeremijem u srijedu?
Džeremi je opsjednut. -Molim te? -Dušo, to je porodični dan.
Ne, u redu je. -Može ići.
Sigurno? -Naravno.
U redu. Zvuči zabavno. Idi po svoje stvari.
Strava.
Hvala što si mi pokazala kuću. Ozbiljno razmišljam o ovome.
Mi bismo stvarno voljeli da je kupite.
Pričaj o svom spoju. -Nema se tu šta reći.
Hoćeš li ga vidjeti ponovo? -U redu je, ali nije nešto posebno.
Vjeruj mi, za ženu koja se udala za tvog oca, ne treba ti "posebno".
Jako duhovito.
Samo je važno imati veze u životu.
Znam. -Ili si na poslu ili
zaglavljena u stanu. To nije dosta.
Kupićemo kuću mog prijatelja, pa nećemo biti zaglavljeni.
Stvarno? -Da.
Da, gledala sam šta se nudi.
Naravno. -Jako je velika i ima bazen.
I mi smo to radili. Razgledavali izloge.
Znam da je ne mogu priuštiti, ali je zabavno razgledavati.
Rekla si da ćemo je možda kupiti.
Možda jednog dana. -Koja si ti lažljivica!
Tomase. Dosta.
Mrzim stan! Čujem te kad pereš zube.
I ja tebe kad piškiš. Pa šta? -Čujem te kako stalno plačeš.
Hoću da živim sa tatom -Tomase.
Stalno govoriš da ćeš uraditi nešto, a nikad ne uradiš ništa.
Znaš da to nije istina.
Jeste. I stalno si tužna. -Nisam tužna, jebote.
Lizi. -Rješavam to.
Ti nikad ništa ne riješiš! -Vrati se.
Tata! -Kontroliši ga. -U redu je, dušo. -Nije u redu. Ne psuj na njega.
Izvini zbog kuće.
Zanijela sam se i to je bila glupa ideja.
Mislio sam da ćemo živjeti tamo.
Žao mi je, dušo.
Ja...
Znam da nisam uvijek najbolja mama.
Trenutno se puno toga dešava.
Dajem sve od sebe.
Dajem sve od sebe, dušo.
Volim te.
Puno te volim, dušo.
Kad ti patiš, patim i ja.
Želim živjeti sa tatom.
Živiš. Pola vremena.
Ne tako. -Dušo, riješićemo to. Biće sve u redu.
Neće.
Idi po svoje stvari, dušo.
Stara.
Dobro sam.
Ne znam zašto.
Osjećam se jebeno...
Mila, čini se kako se ne nosiš sa tim.
Dok si bila... -Ne tretiraj me kao dijete!
Ja sam odrasla osoba! -Naravno da jesi.
Samo sam imala epizodu. -Zabrinuti smo.
Prestanite biti zabrinuti, jebote! To me izluđuje! -Zaboga!
Ovde se ne radi samo o tebi. Imaš sina.
Stalno si napeta, razdražljiva si sa njim, zaboravna si.
To nije zdravo okruženje za dijete.
Mislili smo da ti je krenulo nabolje.
I ja sam isto.
Moji roditelji su upravo zvali. Tomas je bolestan.
Stvarno? Šta mu je?
Ili se samo pretvara?
Povraća i ima vrućicu. Žao mi je, moram ići.
Zaboga, Kortni, mali joj je bolestan. Pusti je.
Naravno da može ići. -Hvala, cijenim to.
Dobro kliže.
Ponekad dolazi sa tatom.
Džeremi nije loš.
Trudi se.
Koliko dugo živiš ovde?
Oko 10 godina.
Oboje su rođeni ovde?
Da, oboje. U bolnici Landri.
Izvini. Ćao, mama.
Da, na klizalištu smo.
Da, dobro im ide.
Doći ćemo sigurno za vikend.
Da, donijećemo još. -Hajde, Lola.
Može li u 13:00? Jedva čekamo da vas vidimo.
Ne, tek sam počela sastavljati kuhinju.
Da, imam svega par kutija.
Ako saviješ koljena, bićeš stabilnija.
Hoćeš li uzeti moju ruku?
U redu. Ubrzajmo.
Gledaj pravo.
Hoćemo li oprobati nešto? Stani ispred.
Sranje.
Lola!
Lola! -Bože. -Ne diraj je!
Jesi li dobro, dušo?
Tako mi je žao. Je li joj dobro? -U redu je.
Tip je iznenada banuo. Baš je idiot. -Išla si prebrzo!
To je samo lagan udarac, dušo.
Jako mi je žao.
Imaš pravog malog borca.
Želim vam se iskupiti.
Ne, u redu je.
Mogu ih uzeti za vikend. -Ja sam sa tatom za vikend.
Ili bilo kojim radnim danom popodne.
Imaju već toliko obaveza uz selidbu, pa...
Naravno. Kako tebi najbolje odgovara.
Da, možemo...
Čućemo se.
Hajde, Džeremi. Spremna? Idemo.
Vidimo se. -Vidimo se.
Kako tvoja svakodnevica?
Puno bolje.
Pokušavam se što više odmarati.
Neki dan sam markirala sa posla. Išla sam na klizanje sa Tomasom.
Tvoja je tajna sigurna sa mnom.
Kako ste vas dvoje?
On je super.
Mislim na vaš odnos.
Da, dobro smo.
Super smo.
Odlično.
Misliš li manje na Rozi?
Da. Sve manje i manje.
A lijekovi?
Osjećaš li da pomažu?
Apsolutno. Da.
Ne uzima lijekove?
Ova definitivno ide. -Da. -Meco. Ide li?
Da. -Dobro. -A g. Dinosaurus? -Da.
Sigurna? -Da. -Ne znam. -Da.
Imaš previše igrački.
Lola, hoćeš li mi donijeti čašu vode? -Da.
Okreni se. -Usko je.
Treba tu još špenadli. -Mama, dosta je.
Izgledaš kao prava balerina.
Malo me strah, mama.
U redu je bojati se malo.
Druge curice ne djeluju nervozno. -Ja jesam.
Ovako ćemo. Ja ću sjediti u publici i
bodriti te sa tvojim tatom i Džezijem.
Idemo, djevojke! -Idemo. Hajde.
Ostani sa mnom. -Ostale mame odoše.
Bićeš nevjerovatna.
Ti si moja hrabra curica, bićeš super
i naći ćemo se poslije nastupa. Idi.
Hajde. Idemo.
Oprostite. Izvinjavam se.
Je l' dobro? -Jeste.
Bože.
Hej, Lola.
Jesi li dobro?
Tvoje cipelice. Baš su lijepe.
Dobila sam ih za rođendan. -Stvarno?
Kad ti je rođendan?
Ja sam sljedeća.
Ne boj se.
Ja sam ovde.
Šta radi?
Idem po Lolu. -Dobro.
Misliš da se trebam vratiti tamo? -Ja bih.
Biće dobro da opet izađeš. -Ćao. Nije u bekstejdžu.
Pa, negdje jeste.
U redu. Vratiću se. Izvini. -Ne brini.
Uradio je nevjerovatan posao za nas. -Vjerovatno nije pravo vrijeme. -Ne.
Teško je. Naročito...
Hoćeš li me ispričati? Lizi! Ćao.
Ćao. -Kako si? -Dobro sam.
Odlično. Znači, odlučila si da nećeš uzeti kuću?
Da. Sve smo izračunali. Nemamo za hipoteku.
Da. -Baš sam razočarana.
Svidjela mi se. Zanijela sam se. Sramota me.
Nema te šta biti sramota. Razumijem.
To ti je život.
Priređujemo oproštajnu zabavu, ako si zainteresovana.
Da. Hvala. -Subota.
Trajaće dokasno. Trebalo bi biti zabavno. -Da.
Princezo! Evo nje!
Da! Tako sam ponosan na tebe. -Je l' ti se dopalo?
Bila si tako dobra, ljubavi. -Bila si sjajna. Odlična.
Stvarno? Bila sam nervozna.
Ćao. -Ćao. Opet se srećemo.
Je li Tomas sa tobom? -Idem po njega.
Znaš li nekoga ovde?
Jednostavno volim balet. A ti si bila nevjerovatna.
Jesi li vidjela kako sam te gledala?
Moram ići. -Naravno. -Ćao. -Vidimo se.
Ovo je bilo čudno. -Da, jeste.
Bila si divna. -Bila si tako dobra.
Je li neko gladan? -Da. -Umire li od gladi? -Da.
U redu.
Imaš nevjerovatnu kožu. -Sjajno.
Možemo li popričati?
Naravno. Sad?
Da, po mogućnosti.
U redu. Alis?
Pokrivaj stvari na par minuta.
Nisi ni namjeravala kupiti kuću.
Pokušavam to srediti.
Šta pokušavaš srediti?
Prije 7 godina sam izgubila kćerkicu.
Nisam znala. Izvini.
Umrla je.
U požaru.
U bolnici Brajant.
Zašto mi govoriš to?
Jer svaki put kad vidim Lolu, sve sam uvjerenija.
U šta si uvjerena?
Prilično sam sigurna da je ona moja kćerka.
To je ludo.
Ne možeš poreći da ne liči na mene. -Misliš da je Lola tvoja kćerka?
Na osnovu čega to zaključuješ?
Jednostavno osjećam to.
Mislim da imaš problem. -Nešto se desilo. -Ne želim to više slušati.
Ovo je ludo. Znaš li to?
U bolnici, u požaru, u zbrci...
Sigurna sam da je to što ti se desilo veoma bolno, ali Lola je moja kćerka.
Ne mogu vjerovati da sam to morala reći.
Ne znam za tu bolnicu, ni taj požar.
Lola je rođena u bolnici Landri.
Žao mi je zbog tvog gubitka, ali ti ne mogu pomoći.
Mislim da ti treba terapija.
Mislim da se naši sinovi ne trebaju više igrati.
I kloni se moje porodice.
To ne dokazuje ništa. -Suzan ne širi tračeve.
Kaže da nije bila malo, već skoro godinu dana na psihijatriji.
Da, ali izgubila je bebu, ljubavi. Zamisli to.
Ne mogu to zamisliti.
Mislim da treba da zovemo policiju.
Poenta je da nema zakona protiv toga da si lud.
Ljudi mogu reći šta žele. -Slušaj me. Progoni nam porodicu.
Gledanje kroz kapiju
kad imamo znak "na prodaju", nije proganjanje.
A i ostala mjesta, klizanje...
Ti si je pozvala na to. Balet? To je javno mjesto.
To nije proganjanje. Policija tu nema šta raditi. -I nećemo ništa poduzeti?
Ne, samo nećemo preterano reagovati. -Ne preterujem. -Preteruješ.
Zaključaćemo vrata. Aktiviraćemo alarm.
Draga, u redu je.
Izašla si za vrijeme smjene.
Puno sreće u idućim nastojanjima. -Hvala.
Nadam se da si bolji roditelj, nego radnik.
Boli me.
Daj, Lizi.
To smo obavili. Šta još mogu učiniti za tebe?
Hoćeš li donijeti još peciva? -Naravno.
I vegetarijanskih hamburgera. -Može. -Hvala.
Hvala što paziš djecu. Ovde je ludnica.
Bez brige. Nosimo se nekako. -Kakvi su?
Filuju se šećerom. Večeras će ti biti zabavno.
Pobrini se da pojedu hamburger.
Hoću. -Jesu li tu? Mogu li ih pozdraviti?
Džeremi igra fudbal, a Lola je u šetnji sa tvojom prijateljicom.
Mojom prijateljicom? -Da, onom finom. Lizi.
Šta? -Trebala je kupiti tvoju kuću.
Je l' to u redu? -Ne, nije u redu.
Čini se prijatnom. -Dolazim tamo.
Kler, sigurna sam da je sve u redu. Hoćeš li da...?
Da. Ne... Jebote!
Ja ću to riješiti.
Ne mogu vjerovati da si je pustila u šetnju s njom.
Hoćeš da ti kažem jednu tajnu?
Nekad sam imala curicu.
Malu bebu.
Šta joj se desilo?
Ona...
Nastradala je.
Puno sam je voljela.
Voliš li ti svoju mamu?
I ona voli tebe.
Sranje.
Mrdni se, jebote!
Znaš li šta je ovo?
Žig anđela.
Kad je beba u majčinoj utrobi,
zna odgovore na sve tajne svijeta.
I trenutak prije nego što se rodi,
anđeo stavi prst na bebina usta.
I dijete zaboravi sve.
Zato svi imamo ovo malo udubljenje.
Da.
To je to.
Svi odgovori su u nama.
Ali moramo biti tihi i mirni da ih upamtimo.
Sjećaš li se ti mene?
Izvoli. -Ćao! Gdje je ona? -Ovde negdje.
Gdje? -Upravo se vratila.
Eno je. Izvini, sigurno misliš da sam luda.
Ne, uopšte. Činila se finom.
Ćao. -Ćao. -Jesi li dobro?
Šta si radila? -Vozila sam se u čamcu sa Lizi.
Da.
O čemu ste pričale?
Anđelima. -Dobro.
Jeste li pričali o nečemu drugom?
Bebama.
Dušo, je li...?
Je li te dirala?
Ne. Jesi li sigurna?
Jesi? Dobro.
I pričali ste o anđelima? -Da. -Baš lijepo.
Stigla sam.
Mijenjala sam nekog na poslu. Izvinite.
Zdravo, Lizi.
Šta ćete ovde? I šta ćeš ti ovde?
Škola me zvala.
Nisi došla po mene na trening.
Tomi, idi gore.
U redu? Hajde.
Žao mi je, dušo.
Lizi.
Stvari se moraju promijeniti.
Tomas je u godinama... -Hitan slučaj na poslu.
Stalno imaš izgovor.
Mama?
Tata? Ma, dajte!
Znate da su stvari bolje.
Lizi, svima nam je stalo do tebe.
Želimo te podržati kroz proces ozdravljenja. -Bože.
Mislimo da je tvoja najbolja šansa za oporavak
još jedan bolnički program.
To je samo privremeno.
Mislim, ja sam...
A Tomas? Posao?
Zvala je Alis. Kaže da si ostala bez posla.
Šta? Zvala je tebe, jebote?
Kaže da ti je slala poruke. Šta je drugo mogla?
Sa svime se nosim dobro. Samo što su svi drugi... -Poslušaj se.
Svi drugi?
Nisi tu za njega.
Želim popričati sa njim. -Čekaj.
Kad si se vratila iz one bolnice...
Mislim da se zapravo i nisi vratila.
To nije fer.
Cijenim vašu brigu.
Istina je da ja...
Bila sam fokusirana na situaciju koja je iskrsla.
Zapravo je nevjerovatno.
Znam da će ovo zvučati ludo.
Upoznala sam tu djevojčicu.
I još ne znam zasigurno.
Postoji velika mogućnost
da je to Rozi.
Mila moja? -Da?
Da? -Ona je mrtva.
Naša Rozi je mrtva. -Ne znaš to. Ne govori to.
Pokušavam krenuti dalje.
Pokušavam, ali možda postoji razlog zašto ne mogu.
Ne mogu to objasniti, ali osjećam to.
Majk, to bi mogla biti ona.
To bi mogla biti naša kćerka.
Lizi, kada će ovome doći kraj?
Da je nisi kremirao, mogla se uraditi autopasija i shvatili bi
da nije naša kćerka umrla!
Misliš da sam imao izbora? -Trebao si biti tamo!
Trebao si biti sa mnom te noći! -Rekla si mi da idem kući sa Tomasom!
Prestani već jednom. Molim te.
Prestani.
Prošli smo ovo već hiljadu puta.
Šta god da osjećaš,
žao mi te je.
Ali nisi samo ti prošla kroz to.
I ja sam.
Ali ti si zaglavila u prošlosti.
Šta misliš zašto sam otišao?
A sada je i Tomas pogođen.
Kako?
Teraš ga da slavi njen rođendan.
Ne teram ga! -Molim te, ne teraj me da ti ga oduzmem zastalno.
Ne želim to.
Ali ove sedmice ga uzimam.
Zasada.
Jeste vas dvoje srećni? -Prestani živjeti sa duhom. Nema je. Prihvati to.
Živa je! Osjećam to! Ja sam joj majka!
Ja sam joj jebena majka! Ja znam! -Elizabet.
Elizabet. -Ne vjeruješ mi.
Lizi.
Lizi! -Lena!
Nova poruka.
Lizi, ovde Kler Bredli.
Zašto si vodila moju kćerku na vožnju čamcem?
Imala sam razumijevanja, ali više ne.
Priđeš li mojoj porodici, kunem ti se, zvaćemo policiju.
Da odgovorite... Poruka obrisana.
Nova poruka.
Zdravo, ovde Belinda Roberts iz bolnice Brajant.
Ponovo ste tražili informacije o bivšim pacijentima.
Kao što rekoh, ti podaci se daju samo užoj porodici,
uz identifikaciju.
Ako imate još pitanja, slobodno nazovite. Hvala.
Da odgovorite, stisnite 7, da obrišete, stisnite 3.
Tražiš toalet?
Da.
Ovuda. -Hvala.
Šta ćeš ti ovde?
Tvoj muž me pozvao.
Izlazi iz moje kuće.
Platiću za DNK test. To je jedini način.
Molim? -Znam ono što znam.
Bože!
Želim svoju kćerku nazad. -Van!
Bolesna si. Je l' ti to jasno?
Ostavi moju porodicu na miru jednom za svagda.
Sad smo službeno na teritoriji zabrane prilaska.
Odjebi sa mog imanja dok nisam zvala policiju.
Jebote.
Jesi li dobro? Je l' to bila ona? -Jeste.
Mislio sam da si je nazvala i rekla da ne dolazi. -I jesam.
Evo našeg Ubera. -Ćao, narode. Hvala na zabavi.
Hvala što ste došli. -Vidimo se. -Dođite nam u Pert.
Hoćemo. -Srećan put. -Volimo vas. -Nedostajaćete nam.
Hoćeš li mi dodati tanjire? -Ostavi, ja ću. -Samo ću ih saprati.
Dođi. Ostavimo ostalo za ujutro.
Dobro. Hoćeš li zaključati zadnja vrata?
Dođi u krevet, ljubavi! -Aktiviram alarm.
Mogu li samo reći,
da mi je jako žao
što te nisam shvatio ozbiljnije u vezi njenog ludila?
Bila si u pravu.
Trebao sam uraditi nešto kad ju je odvela na čamac.
Sutra kad pokupim djecu, idemo u policijsku stanicu
i tražićemo zabranu pristupa.
Hvala ti.
Idem po djecu, dušo. -Dobro.
Trebaš li šta?
Samo njih.
Provali si mi u kuću i napala me!
Mogla bih ovo sad okončati! -Ubodi me!
Ubodi me! -Slušaj me! Otići ćeš iz mog života ovog trenutka.
Neću. Moraćeš me ubiti, jer nikad neću prestati. -Bože.
Znam ono što znam. -A šta je to?
Nemaš pojma kako je to izgubiti dijete.
Provoditi svaki dan, a fali ti dio tebe.
Živjeti sa tugom koja nikad ne odlazi.
Izgubila sam svoju curicu.
Izgubila sam muža, brak, sina su mi oduzeli.
Izgubila sam posao. Ni na spoj ne mogu otići.
Ne mogu se smijati, spavati, jesti.
Nekad sam bila duhovita.
Ti si luda.
To već svi govore 7 godina.
Ali ja znam šta je moje.
Ne. Ništa nije tvoje.
Dokazaću to! Loviću te i dokazaću to!
Odjebi mi iz kuće! -Nikad neću stati!
Van! -Nabaviću DNK
i razotkriti tvoju odvratnu tajnu
i svi će znati šta si ti zapravo! -Izlazi.
Izlazi.
Bila si tamo u bolnici.
Nemoj mi lagati, jebote!
Hoću da cijeli svijet zna šta si!
Lopov i jebeni lažov!
Ukrala si moju bebu. -Ne.
Ne, spasila sam je.
Spasila sam je, jer sam ja izgubila bebu.
Izgubila sam dijete u požaru. Ugušila se.
Jebote!
Vidjela sam mrtvu ženu na podu. Nisam ti vidjela lice.
Posvuda su bili vatra i dim.
Već sam imala mlijeko u dojkama.
Izgubila sam svoje dijete,
a drugo me trebalo.
Nisam ga ni vidjela. Čula sam ga.
Nju.
Čula si nju.
Nju. Lolu.
Ne. Moju Rozi.
Bila sam sama na porodu.
Berni nije bio tu. Nisam imala nikoga.
On ne zna da Lola nije njegova. Molim te.
Molim te, nemoj mi je uzimati.
Molim te.
Mamice?
U auto, djeco. U redu je.
Žao mi je.
Je l' to istina?
Žao mi je.
To je ona. Našla sam je.
Hoćeš limunadu, Tome? -Da.
Koliko će često ona biti sa nama?
Ne znamo još, dušo. Rješavamo to.
Možda samo malo isprva.
Kul.
Barem zasad, dok se ne završi suđenje Kler.
Ali ti si joj majka. Treba da živi sa tobom.
I Majkom, naravno. -Halo?
Spreman?
Ćao.
Tako sam srećna što si ovde.
Zdravo, Lola.
Divno je upoznati te.
Ja sam Majk.
Ćao, Majk.
Ćao.
Hoćeš li ući?
Da?
Imam ideju.
Hoćeš li da Džeremi pođe sa tobom ovaj prvi put?
Tomas je iza.
To bi bilo u redu. Džez, hoćeš li se družiti malo sa Lolom i Tomasom?
Da. -Dobar dečko.
Ovo je baka. -Ja sam Lena.
Tako je divno upoznati te.
Ćao, Lola. -Ćao. -Ja sam Karl. Tvoj deda.
preveo: adm1r OBRADA: Željko
Preuzeto sa www.titlovi.com