www.titlovi.com
Upravnice.
Bernadin. Sve je spremno.
Dobro. Zamenik Morgan će vas obavestiti kad bude vreme.
U redu.
Gđo Himenez? -Jeste li čuli nešto? Da li su zaustavili?
Ne. Nisu.
U redu. Dođite ovde, sedite.
Gledajte. Ništa se neće desiti dok ne dobijemo odobrenje.
Još ga nismo dobili.
Obavestićemo vas. Obavestićemo vas kad bude vreme.
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Šta želimo? -Pravo na život.
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Šta želimo? -Pravo na život!
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Šta želimo? -Pravo na život!
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Šta želimo? -Pravo na život!
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
Bernadin?
Čuli smo se sa kancelarijom direktora.
Hvala, zameniče.
Mogu da probam u njegovu nogu.
Možemo da probamo u venu na butini. -Pokrenite se. Uradite to.
Ovde sam, Viktore.
Blagosloven je tvoj plod, Isuse.
Sveta Marijo, majko Bogova, moli se za nas grešnike,
sada i u trenutku moje smrti.
Gospodine Himenez, da li vam je nešto potrebno?
Da li želite nešto da izjavite?
Oče naš, koji si na nebesima, osveti svoje ime.
Dolazi tvoje kraljevstvo, volja tvoja
na zemlji kao što je na nebu.
Daj nam ovaj dan naš svakodnevni hleb...
i oprosti nam naše stranputice,
dok mi opraštamo onima protiv nas.
Ne vodi nas u iskušenje.
Uradite nešto.
Šta se dešava?
-Ja... -Da li ste mu dali dovoljnu dozu?
Srce mu se samo usporavalo. Ne znam zašto nije stalo.
Trebalo bi da je u nesvesti.
Vena mu je probušena. -Nađite drugu venu.
-Da li imate još lekova? -Ne znam.
Pozovite mi direktora.
Upravnice, mrtav je.
Jeste li sigurni? -Jesam.
Želite li doktora da konstatuje smrt?
Upravnice? -Da. Dovedite doktora.
Konstatovali smo smrt, u 10:47 uveče.
Pa, imamo još par zahteva dva novinara.
Lokalci. Oni samo žele da dođu i razgovaraju sa vama par minuta.
Ali znam da ste zauzeti. Možda da razgovaraju sa vama ili nekim drugim.
Monika je zadužena za sve novinarske zahteve.
Znam, ali ih ona sve odbija jer ste joj vi rekli da tako kaže.
Sonja, ne želim medije u ovom zatvoru.
U redu. Pa, taj advokat iz udruženja "Pravna akcija odmah"
želi da dovede nekoliko ljudi da posete Vudsa.
Misle da bi danas mogao da dobije odluku na žalbu.
Da li ga oni zastupaju? -Ne verujem. Mislim da samo hoće da ga posete.
Poslali su svoju papirologiju prošle noći.
Onda moraju da budu sigurni da su na spisku za posete.
Pazite da niko ne uđe kod njega.
Uvek pokušavaju da dovedu ljude koji posećuju zatvorenike. -U redu.
-Još nešto, Sonja? -Ne.
Sahrana Vudsove mame je danas. -Znam.
Rezerviši ceo sat danas za sastanak izvršnog osoblja.
Bićemo gotovi do 2:00.
U redu.
Gospodine Hager. Gospodine Martinez.
-Dobro jutro. -Da, dobro.
Vudse, ustani.
Otvori 32. -Razumeo.
Vudse, ne možeš sve ovo da kačiš.
Gospodine Džonsone. Gospodine Brukse. -Upravnice.
Gosodine Vuds.
Ako želite da se čujete sa nekim posle sahrane vaše majke, dozvoliću to.
Spreman je.
O, bože. Žao mi je.
U redu.
Pomeri nogu.
...izgleda mračno čak i kad sunce sija.
Kad ste u krevetu, mrkli mrak u vašoj sobi
može da ponudi više utehe nego zagrljaj voljene osobe.
Kad osećate da vam je duša umorna čak i u najsrećnijim trenucima.
Ako ste se ranije borili s depresijom ili probali druge lekove...
Bernadin. -Jel' preglasno? -Nije.
Moraš na posao za 4 sata.
Moraš i ti. -Znam. Dobro sam.
Pa, želim da delim krevet sa svojom ženom.
Bernadin, koliko će ovo da traje? -Ne znam.
Idi u krevet. Idi. Molim te.
Idi.
Čoveče, ne znam ko je gori sa tim prokletim pticama, on ili Vuds.
Obojica su čudni kreteni.
Mislite li da će se izvući sa tim ovaj put?
Uskoro ćemo saznati.
Čujem da će državni tužilac možda pokrenuti istragu
o onome što se desilo Himenezu. Je li to istina?
Ak bude istrage,potrudiću se da to bude interno.
Pa, sve smo radili po pravilima. Znate to, zar ne?
Niko neće naći venu. Himenez nije pio vodu tog dana. -Zašto nije?
Pregledaću protokol sa direktorom sledeće nedelje. Obavestiću vas.
To je grupa advokata. Kakve probleme mogu da naprave?
Samo hoće da pričaju sa čovekom.
Hej, oni nisu na spisku za posete i nisu deo njegovog pravnog tima.
Ako hoće da pričaju s njim, mogu da mu napišu pismo ili da ga zovu telefonom.
To su pravila. -Neće to uraditi. Znaš i sama.
Otupeo je, udaljio se od ljudi pa su se i oni udaljili od njega.
A sada je i njegova mama mrtva.
Samo želim da zna da ima ljudi koji ga podržavaju.
Nije mu usvojena žalba, zar ne?
To je samo razgovor. -Marti, ne. Ne mogu.
Proteklih 7 godina, blokirala si svaki moj pokušaj
da bude tretiran kao ljudsko biće. Ubićeš ga. Zar ti nije dosta toga?
Tretirala sam ga kao čoveka u svakom mogućem smislu.
Nije moj posao da zaobilazim pravila da bi udovoljila tvom posebnom zahtevu.
Poseban zahtev. Kakav poseban zahtev? Otvorite vrata. Želeo bih da odem sada.
-To je poseban zahtev? -U ovom zatvoru moram da održavam red i sigurnost.
Ima preko 1000 ljudi o kojima moram da vodim računa.
Dovoljno je teško i bez tvojih komplikacija.
Ono što treba da uradiš je da zaštitiš sebe sad kad je ovo mesto
pod prismotrom od kad ste zajebali poslednje pogubljenje.
-Izlazi iz moje kancelarije. -Postavite barikade,
izostavite javnost, da bi mogli da ga ubijete što je tajnije moguće.
-Gubi se. -I ubijte svako dostojanstvo koje je čoveku preostalo.
-Idi. -Da, idem, ali ne daleko.
Samo da znaš, boriću se za njega sve do momenta
dok ne nabiješ iglu u njegovu ruku. Samo da znaš.
Entoni. -Dobro je videti te, čoveče.
Obećao si mi da ćeš jesti krompir.
Izgledaš mnogo mršavije nego kad sam te poslednji put video.
Da? Krompir, ha? Pokušao sam. Zaboravio sam. Malo sam zauzet.
Kako se držiš?
Znaš, kako je tako je. -Da? -Da.
Čoveče, hteo sam da ti se izvinim što se nismo videli prošle nedelje.
-Moja mama je umrla i... -Razumem.
Znaš šta, ja samo... nisam želeo nikoga da vidim tog dana.
Shvatam. Razumem.
Da, ali si se dovezao izdaleka. -Bez brige.
U redu. Pa, šta se dešava, Marti?
Reci mi. Jel ima nekih vesti?
Bićeš moj zadnji klijent, Entoni. Odlazim u penziju.
Šta... šta se desilo? -Šta se desilo. Ne znam.
Bavim se ovim već 30 godina, eto šta se desilo.
Pet godina mi govoriš da pre moraju da te iznesu
nego da napustiš udruženje "Pravna akcija odmah".
Da, advokatski humor.
Znam da moraš da radiš ono što moraš Marti, ali ti si prvi advokat
zbog kog sam se osećao da imam neku šansu u svemu ovome.
Mislim da je vreme da klinci preuzmu stvar.
Danas me je klinac advokat učio kako da držim pres konf. na Snepčetu.
Vreme je da vidimo šta oni mogu da urade.
Ne verujem ti.
Treba da mi se pridružiš. -U redu.
-Hej. -Hej.
Šta to piješ? -Alkohol.
-I kako si? -O, super sam. Mislim, sad kad sam ovde.
Znaš, direktor je rekao da gđa Himenez želi da sredi sve sama za sahranu.
-Izvolite. -Hvala.
Ona... hvala vam. Ona ne želi da država bilo šta jebeno uradi.
I mogu to da razumem. Ali sam i prilično sigurna da nema novac.
-Bernadin. -Šta?
Nismo više u zatvoru. Ovde smo.
U pravu si, ovde smo. -Da.
Pa, kako su ti deca? Koliko dece imaš?
Moj bože. Loše ti ide razgovor.
Oficiru. Oficiru.
-Hej, hej. -Tomase. -Daj mi te ključeve. -Ne.
-Ne, hej. -Ispala ti je moja torba. Zbog tebe mi je ispala.
Nema ključeva za tebe. -Bernadin.
-Ne. -Nema šanse, nema šanse. -Tomase, dobro sam.
Ja sam upravnica i dobro sam. -Dođi ovamo. Nećeš voziti.
-Ne. -Da.
-Daj mi te ključeve. -Ne radi mi to.
Ne radi mi to, jer sam dobro. -Daj mi ključeve ili ću početi da igram.
O, ne.
Ulazi unutra.
Ja sam upravnica. -Da, jesi.
Dobro radim svoj posao. Prokleto dobro. -Da, radiš.
To je sve što kažem.
U redu, hajde. Odvešću te kući.
A Džonatan može da te dobaci ovde ujutru po tvoja kola, u redu?
Poslednja žalba za čoveka koji je osuđen za ubistvo policajca Roberta Kolinsa
pre 15 godina je odbijena večeras.
Entoni Vuds je sada u zatvorskoj ćeliji zbog ubistva policajca Kolinsa
i sačekaće nalog za izvršenje kazne od države.
Pravni tim g. Vudsa će se boriti da spreči njegovo skorašnje pogubljenje.
Konačno, guverner ima moć da pomiluje gospodina Vudsa,
čak i nekoliko trenutaka pred njegovo pogubljenje.
Hej, dušo, šta nije u redu?
Hajde, pričaj sa mnom. Šta je bilo? Reci mi.
Dobro sam. Dobro sam. -Jesi li sigurna? -Da.
Ne mogu da spavam.
Jesi li dobro? -Da.
U redu.
Da. Uradiću to ponovo.
Sigurni ste? -Da.
Niste u obavezi... -Ne, u redu je. Uradiću to.
Dobićemo drugog medicinara, zar ne? -Da.
A direktor će biti prisutan ovaj put. -U redu.
Zamenik Morgan će takođe biti tamo da da podršku i pomoć kad bude potrebno.
Tomase, trebaće nam još jedan dobrovoljac za probu.
Dovedi neke zaposlene popodne da popričaju sa mnom. -U redu.
-Hvala ti. -Ne, mislim, ja ću to uraditi.
Momci mogu da vežbaju tako što će me vezati.
To nije tvoj posao. -Neće biti problema.
Samo me vežu i obore, zar ne?
U redu. Može.
4 sata pre pogubljenja, sva veza sa spoljnim svetom će prestati.
To uključuje g. Lametu, prijatelje, porodicu
ali možeš biti sa sveštenikom ceo dan, tokom procedure.
Moraćeš da skineš odeću
i nosićeš majicu, pantalone i cipele koje dobiješ.
Kad bude vreme, odvešće te do komore gde će te 5 službenika staviti u kolica.
Medicinski radnik će te pripremiti za injekciju.
Službenik će ubrizgati midazolam. To će te onesvestiti.
Drugi lek je pankuronijum bromid, koji izaziva paralizu.
Poslednji lek je potasijum hlorid koji će prekinuti rad srca.
U tom momentu, medicinsko osoblje će potvrditi smrt.
Ako hoćeš da pričaš sa g. Lametom o ovome
kasnije ćeš moći, ali da li sada imaš neko pitanje?
Da li neko iz porodice želi da preuzme tvoje telo?
Ako nema članova tvoje porodice koji žele da preuzmu tvoje telo,
tvoji ostaci će biti pokopani
u parceli na našem imanju u vlasništvu države.
G. Vudse, imate izbor da izaberete svoje svedoke.
Dobro je da imate jednu ili dve osobe koje znate na vašoj strani.
Možda vaše advokate.
Ne?
U redu. U redu.
Vudse, jesi li u redu?
-Hej, šta se dešava? -Potrebno pojačanje.
Dolazimo.
Čoveče, pazi se. Dolaze. Stražari dolaze.
Otvori 32. Razumem.
Smiri se. -Ostavite mog momka! Nije ništa uradio!
Silaszi sa mene! Pusti me da umrem! Ostavi me! Pusti me da umrem!
Smiri se! Kontroliši se!
Iamo med. uzbunu 3. Potrebno je pojačanje.
Nema više žalbi! Jebiga. Uradio sam to. Ubijte me!
Ubijte me! Rekao sam šta sam uradio!
Pustite me!
Kolege.
Dene.
Izvolite.
Dajte mojim momcima tamo, ja ću Džoni Blek. A i Marti.
Hvala što si mi rekla.
Kako je?
Biće u redu.
Moći ćeš da ga vidiš za nekoliko dana.
U redu.
Neću još dugo biti tu. Gotov sam posle Entonija.
Šta ćeš da radiš? -Jebiga, ne znam.
Predavaću.
To želiš? -Ta misao me tera na povraćanje.
Ali znam da ne želim ovo.
Ne želim da vidim još jednog klijenta
koji pokušava da razbije glavu ili izvrši samoubistvo...
pre nego što dođete do njega.
Znaš na čijoj sam strani.
Razmisli o ovome.
Kad ja pobedim, moj klijent neće umreti.
Kako nastavljaš da radiš ovo? -Radim svoj posao.
Veruješ da postoje dobri i loši momci, a da sam ja jedna od loših.
Ali ja poštujem te ljude, Marti. Sve do kraja.
Spremam ih za stvaran svet
a neki od njih će možda izaći.
Ne možeš da spaseš svet.
Da.
To je problem.
Hvala na piću.
Laku noć, upravnice. -Laku noć.
Dobro veče, dušo. -Dobro veče.
Znam da si rekla da ne želiš ništa ove godine, ali...
O. O. Srećna godišnjica.
Džonatane. -Da.
Divno je. -Znam.
Želi da se vratim tamo gde smo bili, Bernadin.
A znam da možemo.
Svideće ti se ovo.
Daj mi to.
O, Bernadin.
-Volim te, dušo. -I ja tebe. I ja tebe.
Tako si dobra.
Želim te. Jako te želim.
-Dušo. -Da.
Prokletstvo.
Želim da ovo bude moja poslednja godina.
Poslednja godina za šta?
Nije bilo tako davno kad smo pričali o penzionisanju.
Šta? Čekaj, dušo.
Jel zbog toga sve ovo?
Ovo je moja godišnjica. O, bože. Ne mogu da verujem.
Dušo, mislim da bi napuštanje naših poslova
bilo dobro za nas, bilo bi dobro za tebe.
Znaš šta? Radi ono što misliš da treba da radiš.
A moj nije posao. Moj je profesija.
I za mene bi bilo dobro. -Da, uvek je sve o tebi.
Ne znam da li će ovo poboljšati stvari ali se trudim.
Ja sam onaj koji se žrtvuje u ovom braku.
Čega si se ti odrekao? Čega si se ti odrekao?
Samo te podsećam da sam se žrtvovao zato što te volim.
Ja poštujem tvoju profesiju.
I želim da ovaj brak uspe.
Ali ne vidim kako će uspeti...
živeći sa ženom koja je samo prazna ljuštura.
Potreban mi je znak, Bernadin.
Moram da znam da si još uvek ovde, da sam ja još uvek ovde.
U redu.
Entoni je uvek osećao krivicu zbog pljačke
koju je počinio te noći i za koju je i više nego platio
služeći kaznu od skoro petnaest godina.
Ipak... on tvrdi, mi tvrdimo,
da nije bio umešan u pucnjavu.
Snimci prodavnice te večeri pokazuju 2 maskirana čoveka.
Strelac je bio levoruk i znatno niži nego Entoni Vuds
koji je desnoruk.
A nova balistička tehnologija potvrđuje da je tip pištolja korišćen
u ubistvu oficira Kolinsa te noći u vlasništvu Džejmsa Tejlora.
Ovo je takođe potvrđeno
od nekoliko ljudi koji poznaju Džejmsa iz komšiluka.
Četiri od pet svedoka povukli su svoje izjave.
Većina porotnika sa prvog suđenja
je izjavila da ne mogu biti 100 posto sigurni
da je Entoni Vuds pucao. Sve ovo... i Džejms Tejlor.
Ukinite smrtnu kaznu!
Poslednji obrok je tvoj izbor.
Bilo šta. Skoro bilo šta što poželiš.
Morska hrana, halal.
Veganska hrana. Mnogo njih žele biftek i jastoga.
Ali to je tvoj izbor. Ti biraš.
Gospodine Vuds. Uradite nešto za sebe.
Morate nešto da pojedete. Obavestite me.
Držite se, gospodine Vuds.
"Ja sam nevidljiv čovek.
Ne, ja nisam avet kao one koje su progonile Edgar Alana Poa.
Niti sam jedan od onih natprirodnih sila u holivudskim filmovima.
Ja sam čovek satkan od čvrstine, mesa i kostiju, vlakana i tečnosti.
A može se reći da posedujem i um.
Ja sam nevidljiv, razumljivo, jer ljudi jednostavno odbijaju da me vide.
Kao što nekad vidite glave bez tela u cirkuskim predstavama
to je kao da sam okružen ogledalima od teškog, izobličenog stakla.
Kad mi priđu, oni vide samo moje okruženje,
same sebe, ili izmišljotine njihove mašte.
Zaista, sve i svašta,
osim mene."
Hej.
Zar ne bi trebalo da si na poslu? -Izašla sam ranije.
Želela sam da te uhvatim.
Bernadin, ne mogu. -U redu.
Gde si odseo?
U obližnjem motelu. -U kom?
Moram da se spakujem i odem odavde.
-Da li se vraćaš kući? -Ne znam, Bernadin.
Nedostaješ mi.
Ja... moram da idem.
Jel uvek ovako lako? -Možeš malo da se opireš ako hoćeš.
Tretirajte ga kao zatvorenika.
Obično nema nikakvog otpora.
Nakon što ga obuzdate, želim da svi čekate u sobi sa majorom,
za slučaj da ste nam potrebni ovde.
Da li si razumeo, majore?
Logane?
Logane. -Žao mi je.
Stalno vidim njega.
Ne možeš biti u timu.
Naći ću ti zamenu ove nedelje.
Žao mi je, Bernadin.
Ovaj proces... Glavni prioritet našeg odeljenja.
Postupak... Postupak je siguran za...
Upravnice. Izvinjavam se što prekidam.
Naš poštar mi je doneo nešto ovog popodneva.
Sonja, Ima puno ljudi s kojima možeš da pričaš o pošti osim mene.
Znam. Ali ovo je za vas.
Nikada ranije nisu bili ovde. -Upravnice, ne bi trebalo da umre sam.
Berni.
Ššš, ššš. Ja sam, mlada devojko. -O bože, uplašio si me.
Znam, znam. U redu je.
Šta radiš ovde?
Ovo je naš dom.
Nema pravde, nema mira. Nema pravde, nema mira.
Ja sam Entoni Vuds! Mi smo Entoni Vuds!
Ja sam Entoni Vuds! Ja sam Entoni Vuds!
Mi smo Entoni Vuds! Mi smo Entoni Vuds!
Mogli ste ove papire da mi pošaljete mejlom.
Znamo. Ali smo mislili da je bolje da vas pitamo lično.
Znamo da postoji granica.
Ali smo stvarno želeli da dovedemo još jednog svedoka sa Robertove strane.
On je njegov sin, a naš unuk.
Već imamo deset ljudi koji će prisustvovati egzekuciji.
Gđo. Vilijams, on je njegov sin. A mi samo želimo da ima neko zadovoljenje.
Razumem to. Žao mi je. -Da li dolazi neko sa njegove strane?
Većina ljudi kao on obično nemaju mnogo porodice koja ga posećuje.
Možemo li da zauzmemo neko od njihovih mesta?
Ne ide to tako, gđo Kolins.
Razumemo.
Gđo Vilijams, sigurna sam da ste i ranije pravili izuzetke.
Ne, nisam. -Ili samo niste hteli.
Sandra. -On želi da dođe.
Nište ne možete da uradite? -Ne, gospođo.
Hvala vam na izdvojenom vremenu. -Svakako.
Dozvoljavate im da prave buku napolju?
To je van moje nadležnosti. To nije državni posed.
Hoće li biti tamo onog dana kada se desi? -Sigurna sam da hoće.
Ona ne može da kontroliše ko je napolju. -Idemo, dušo.
Znam da je vaš posao da se ne mešate lično,
ali možete li da zamislite koliko je ovo teško za majku.
Hm? Da li imate decu, gđo Vilijams? -Sendi, idemo.
Da li razumete kako ove stvari utiču na porodicu?
Hvala. -Nema na čemu, gospodine Kolins.
Imam dobar osećaj u vezi tima.
A ti si donela pravu odluku, oslobađajući Logana dužnosti.
Znaš da se otvorila pozicija za mesto upravnika.
Bio bi dobar upravnik. -Misliš?
Mogu to da izdržim. Gledajući tebe godinama kako radiš.
Naravno, u tom zatvoru nema smrtne kazne.
Prijaviću se.
Trebao bi. Stvarno.
Srećno. -Hvala.
Nismo bili u baru neko vreme.
Bila sam na večeri sa Džonatanom. -To je dobro.
Stvarno mi je drago što vas dvoje ponovo večerate zajedno.
Upravnice, često vas viđam u zadnje vreme. Hvala.
Uskoro će te tvoja žena puno češće viđati.
Penzija će biti dobra za nas oboje.
Uvek te tokom ovih događanja vidim ovde.
Ovo je moje dvanaesto.
Hej, da li si bio u mogućnosti da razgovaraš sa Vudsom?
On nije jedan od onih s kojim može da se razgovara.
Samo pokušavam da ga pustim da ide svojim putem.
Pa, nastavi da pokušavaš, ako možeš. U potpunosti se isključio.
Upravnice, znate da mnogi od momaka koji su ovde nisu baš religiozni.
Ove službe su stvarno jedini put kad mogu da vrište,
zavijaju i izvode sve te stvari. Čak i ako je to kroz gospel muziku.
Ponekad kad pokušavam da pričam sa Vudsom,
on samo vrišti i zavija kao i ostali.
Da je do mene, ostao bih. Uvek me privlačio ovakav posao.
Ali moja žena je počela da viđa stvari na meni
tih noći kad bih se vraćao kući.
Mislim da je Viktor Himenez bila kap koja je prelila čašu.
Ja ne mogu da spavam.
Uživaćeš u penziji. -I ja mislim.
Upravnice, pokušaću ponovo da pričam sa njim. -Hvala, Dejvide.
Pa, kako je bilo sa Filipom i Danišom?
Moji studenti su sjajni. Nedostajaće mi.
Danas sam u firmi pričao sa Krisom. I...
i dobro finansijski stojimo da bi se to desilo.
Sa moje strane.
Uradi ono što trebaš kad budeš spremna.
Zašto si tako siguran da je sad pravo vreme?
Jer sam se osećao kao da se smanjujem.
Davao sam se više mojim studentima nego sebi, nego nama.
I žao mi je zbog toga.
Bernadin, vidim te noću...
i mislim da ni ti ne želiš da živiš više podeljena.
Mislim da želiš da budeš ispunjena.
Čak iako nije do mene, mislim da želiš da budeš ispunjena.
Želim...
Želim da oboje ponovo budemo zajedno.
Kad si saznao? -Prošle nedelje.
-Danas dolazi? -Da.
Ne bi mi poslala sliku, ne bi došla da me vidi
da ne misli da smo porodica.
Ovo je dobar znak. Osećam to. Stvarno osećam.
Ovo je dobar znak.
Reci.
Zašto je čekala do sada da razgovara sa tobom?
Zašto tek sad hoće da te vidi?
Nakon svih tih stvari koje si prošao, Entoni
ne treba ti još jedno razočarenje.
Još jedno? Onda misliš da me neće pomilovati?
To je stvar za koju se borimo.
Misliš da se to neće desiti? -Ne znam šta će se desiti.
Samo kažem da bi naša očekivanja trebala da budu realna za sve.
Zato ideš u penziju. Odustaješ.
Ne odustajem. Ne odustajem.
Ali ovde sam dugo vremena.
I ... jednostavno ne mislim da se može se naći nada
u odlukama drugih ljudi.
Ti si mi dao nadu.
Marti, ti.
-Idemo. -Ja sad imam porodicu.
Imam... pogledaj. Imam porodicu i to mi daje nadu.
Idemo.
Hej, ne mogu više ovo sam da radim. Ne mogu.
Ne mogu ovo sam da radim.
-Šta želimo? -Pravo na život.
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Šta želimo? -Pravo na život.
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Šta želimo? -Pravo na život.
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Šta želimo? -Pravo na život.
-Kada to želimo? -Sada i ovde.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
-Ja sam... -Entoni Vuds.
-Mi smo... -Entoni Vuds.
Toni.
Ti... izgledaš, izgledaš isto.
Zašto si se složio da me vidiš?
Jer ti si najvažnija osoba na svetu za mene.
Nisam trebala da čekam toliko dugo da ti kažem.
I nije trebalo da ti kažem na način na koji sam ti rekla.
Ali, Toni, tog dana kada si uhapšen, ja stvarno...
Samo... samo nemoj. Nema potrebe da pričamo o tim stvarima.
Toni, tog dana kada si uhapšen... -Stani.
Ne slušaš me.
Pokušavaš da mi se opravdaš, ali ja znam. Znam.
Znam da ti je žao. Znam da se osećaš krivom.
Zajebala si se.
Ja samo... ne želim sada da o tome slušam.
Razgovor o prošlosti neće pomoći da spasem svoj život, I.
Sada si ovde. i ja sam ovde sa tobom.
I još uvek te volim.
I opraštam ti.
Toliko dugo traje,
ali ne nogu da živim sa... ne mogu više da mrzim.
Ne sa onim što će da mi urade.
Moram da ga vidim. Moram da ga vidim.
U redu? Ja samo...moram da ga vidim. Možemo samo... možemo...
Vau. Možemo biti zajedno, znaš.
Bili bi kao... kao... mogu ponovo imati porodicu, znaš.
Toni,
te noći kada si uhapšen, bila sam trudna i morala sam da donesem odluku.
Zar me nisi čula šta sam rekao, Ivet?
Trebalo je da te osude za ubistvo
a ja jedva da sam izašla iz srednje škole. -Rekao sam ti da ne...
Bio je neko drugi koji je hteo da me oženi. Bila sam uplašena, ok?
Ne želim više da slušam ta sranja. Znam da ti je žao.
Nije mi žao.
Napisala sam ti ta pisma da objasnim zašto sam te ostavila
i zašto nisam bila na suđenju i zašto ti nisam rekla da sam trudna
ali nije mi žao za bilo šta od toga.
Nije mi žao što sam izabrala bolju opciju.
I nije mi žao što sam te napustila kad sam ti bila najpotrebnija
da bi izgradila život za sebe.
I nije mi žao što sam izabrala dobrobit mog sina...
našeg sina... umesto tebe,
umesto nas.
Jer bih opet tako izabrala da moram.
Želela sam da znaš istinu o Majklu pre...
pre pogubljenja.
Volim te.
I nema više razloga da mi još uvek veruješ, ali ja... znam da mi veruješ.
Ti si voljen, Entoni Vudse.
Ljudi se bore za tebe.
Ljudi rade ono što ja nisam mogla i ja to znam.
Ja sam pobegla.
I... izabrala sam život na ivici egzistencije.
I volim svog sina.
I srećna sam što ima dom i dobro obrazovanje
i više mogućnosti nego što smo ti i ja ikad imali.
Ali kad ja umrem, pamtiće me samo šačica ljudi.
A kad ti umreš,
tvoje ime će živeti zauvek.
Žao mi je.
Toni, žao mi je.
Možeš da vidiš svog sina, ok?
Dušo.
Idemo, Vuds.
Ovde sam sa Entonijevim advokatom, Marti Lametom,
koji kaže da nije još gotovo i da je njegov tim
već zatražio odlaganje izvršenja kazne od guvernera,
čija bi odluka mogla da poništi onu od odbora za uslovnu slobodu.
G. Lameta, hvala vam što ste danas sa nama.
-Znam da ste vrlo zauzeti. -Sigurno.
Sledećih 24 časa su presudna za vas, vaš tim, i naravno Entonija.
Možete li da nam objasnite šta se dalje dešava?
-Kažete da nije gotovo. -Pa, ne. Nije gotovo.
Tražili smo odlaganje iz guvernerovog kabineta
sa obzirom šta se dogodilo.
Zbog onog što se desilo tokom poslednjeg pogubljenja,
nadamo se da će to biti dovoljan razlog
da se ne preduzimaju dalje akcije koje se tiču Entonija
dok ne dobijemo više odgovora o onome što se desilo prošli put.
-I kako je on? -Njegovo raspoloženje se podiže.
Dirnuti smo celokupnom javnom podrškom.
Entoni je u stvari ganut svim ovim.
Definitivno vidim u njemu više nade u poslednjih nekoliko dana.
-Hvala vam, gospodine Lameta. -Bilo mi je zadovoljstvo.
Kontraverza koja nas okružuje...
Misliš li da je to uradio?
...ponovo je pokrenula rasprave o smrtnoj kazni
i da li je ili nije efikasan oblik kazne
u okviru našeg pravosudnog sistema.
Nisam bio siguran da li želiš da čuješ moje mišljenje.
Ne znam da li je ubio momka ili nije, ali...
je teško gledati šta će se desiti tom momku.
Vuds ima sina. Zove se Majkl.
Majkl ne zna da je Vuds njegov otac.
Vudss je upravo saznao da je Majkl njegov.
Trebala je da dovede Majkla
sutra da po prvi put upozna Vudsa.
Njegovi advokati nastavljaju da podnose žalbe, i sve bivaju odbijene.
Pitam ga gde želi da bude sahranjen,
šta želi za poslednji usrani obrok.
I opet će umreti, bez obzira šta uradim ili ne.
On je...on je mrtav. Prosto mrtav.
Svi su mrtvi. Svi oni, svi oni.
Njih dvanaest.
Izvini.
Zašto se izvinjavaš?
Izvini. Pokušavam da ti budem podrška.
Pokušavam da te razumem.
Ja samo... ne želim da me sada dodiruješ, Džonatane.
Ne možeš da razumeš.
To je problem. Ne znam kako da to popravim.
Jer ne možeš da znaš kako izgleda kad gledaš...
te ljude svaki dan, kad pričaš sa njima svaki dan.
Gledaš njihova lica, gledaš lica njihovih porodica.
Ne znaš to zbog toga što ne radiš ono što ja radim, ono što moram da radim.
Samo treba to da znaš. To je to. Samo...
Samo treba to da znaš.
Ja sam sama i to niko ne može da popravi.
Bernadin.
Da. Sva oprema je proverena i odobrena.
Tako je. U redu.
Kada ću dobiti svoju dokumentaciju?
U redu. Da.
U redu, hvala vam, gospodine. Hvala.
U redu. Doviđenja.
Ivet, ovde Bernadin Vilijams.
Pozovi me. Hvala.
Trebali bi uskoro da stignu.
Daću vam 45 minuta. OK?
Hvala.
Voda?
-Hvala. -Nema na čemu.
Da? Javiću mu se čim dođem u kancelariju.
Hej. Da li se Ivet Vilkinson već pojavila?
Jesi li siguran?
OK.
Gospodine Vuds.
Žao mi je.
Ovde Bernadin Vilijams.
Treba da nas pozovete ovde. Treba da pozovete, Ivet.
U redu. Samo pozovite.
Još ima vremena, Entoni.
Pomilovanja se dešavaju sve do poslednjih minuta, poslednjih sekundi.
Imamo našeg pomoćnika koji čeka, prilepljen za telefon.
Čim guverner pozove, krećemo u akciju.
Znaš šta?
Znaš, sve što ljudi žele...
bez obzira ko su, bez obzira gde su bili, ili šta su radili,
sve što želimo je da nas vide i da nas čuju. To je to.
To je sve o čemu se jebeno radi na ovoj Zemlji,
da budeš viđen i da te čuju.
A poslednjih nekoliko nedelja, Entoni
ljudi su te videli, ljudi te slušaju.
Znam da ti je teško da poveruješ, znam to.
Ali ne moraš da budeš sam.
Nije gotovo.
Svešteniče.
Biću ovde, Entoni. Ne idem nigde. Ne idem nigde. OK?
Biću ovde.
Skarlet? -Gospođo. -Gospođo Kolins.
Gđo Vilijams, da li očekujete neko odlaganje?
Neko iz kancelarije guvernera može da opozove sve u zadnjem trenutku.
Ali... da li mislite da će se to desiti ovaj put?
Ne, ne mislim. Ali, znate, nikad se ne zna.
O, dobri bože.
Hvala vam.
Obavestiću vas kad bude vreme.
Mogu li da podelim nešto sa tobom?
"Jer u to sam siguran da ni smrt ni život
ni anđeli ni nebeske sile,
ni sadašnjost ni budućnost,
ni svet iznad ni ispod, u stvari,
ništa u celoj tvorevini
ne može da nas razdvoji iz ljubavi prema Bogu. "
Entoni.
Ta Božja ljubav se vidi svuda oko tebe.
Advokati koji se bore za tebe.
Ljudi koji izvikuju tvoje ime svakog dana ispred ovog zatvora.
Oni će nastaviti da te vole,
bez obzira kako se ovo završi.
Upravnice.
Čuli se smo se sa guvernerovom kancelarijom.
Želiš li da daš poslednju izjavu?
Prvo, želim da se obratim porodici Kolins.
Samo želim da vam kažem da, bez obzira na ovu situaciju,
znam da ste svi uvereni da sam ubio vašeg oca,
vašeg sina, vašeg brata,
ali nisam ubio člana vaše porodice.
Žao mi je zbog vašeg gubitka. Stvarno jeste, iskreno.
Svim ljudima koji su me podržavali,
zaista sam zahvalan.
Čak i kad mi vaša podrška i ljubav nije bila jasna i dalje sam je osećao
i niko to ne može da mi oduzme.
A mojoj porodici...
Volim te, mama.
Vidimo se uskoro.
I svim ljudima koji će mi oduzeti život,
neka se Bog smiluje vašoj duši.
Upravnice?
Vreme smrti, 11:23 uveče.
Upravnice.
Bernadin.
Zabeležite da je vreme smrti 11:23 uveče.
Isključite sobu.
Odnesite njegovo telo u sobu za ispitivanje.
Jesi li tu, Bernadin?
Jesi li tu?
preveo: PAYUTTI
Preuzeto sa www.titlovi.com