www.titlovi.com
ЕВРОПА ПРЕ 20.000 ГОДИНА
Јуриш!
Држи линију!
Овамо!
Кеда!
Недељу дана раније
Пао си.
Прошао си.
Пао си.
Прошао си.
Бол ће путовати с нама.
Престаните!
Стани оче, смрдиш!
Ловићеш на мојој страни.
Ти си вођин син. Мој син.
Докажи да можеш предводити. Нађи своју снагу.
Он није спреман.
Сваке године у ово време...
... ловимо велику звер.
Радимо ово да би наше племе преживело.
Он мора одрадити свој део.
Доказати се пред племеном.
Шта ако не може...?
Волим га свим својим срцем.
Бојим се да може погинути.
Он предводи својим срецем.
Не својим копљем.
Узми ово... тако те ништа неће повредити.
Могу се бринути о себи.
Кеда.
Знаш да те волим.
Показаће нам да је човек.
Заслужиће своје место да предводи.
Онда се враћа кући, теби.
То не можеш обећати.
Крените.
Да бисмо преживели, морамо се усредсредити... Бити стрпљиви.
Не смемо одустати.
Оче...
Пријатељу мој.
Преживео си зиму. Угојио се можда мало?
Да.
И довео сам младог ловца...
Подигни главу... и твоје очи ће пратити.
То ми је син.
Мој неће видети следећи лов.
Отишао је прецима.
Мораш бити поносан отац.
Надам се да ће ме учинити поносним.
Наше племе је ишло светом стазом од првог великог лова.
Наши преци су нам означили пут.
Оставили нам траг да пратимо.
И да нам помогне да преживимо велико путовање.
Наше руке нас усмеравају до ловишта.
Неки ће се вратити.
Неки неће.
Та обележја остају... за вођу да врати ловце кући.
Дотуци га.
Узимаш живот да би твоје племе преживело.
Учини то. Сад.
Извини, не могу!
Живот је за јаке!
Није дат, зарађен је.
Буди миран.
Остани у приправности.
Он је отшао...
... али ми морамо остати јаки.
Нек његов дух бди над путем...
... као и његових предака пре њега.
Камена обележја те воде током дана.
Сада носиш своја...
... која ће те водити ноћу.
Светлост наших предака...
... показују нам пут кући.
Дом.
Видиш ли оног?
То је Алфа, њихов вођа.
Алфа мора водити бригу о свом чопору. Изнад свега.
Али он је увек у опасности.
Остали из чопора ће га изазвати...
... ако осете слабост.
Алфа показује осталима своје место...
... својом снагом и смиреношћу.
Није се родио као Алфа.
Зарадио је то својом храброшћу... и својим срцем.
Јуриш!
Кеда!
Не гледај доле!
Не пуштај се!
Кеда!
Пријатељу...
... вођо...
Немогуће је доћи до њега!
Он је отишао.
Не можемо изгубити и тебе.
Имамо обавезу према нашим људима.
Кеда!
Натоварите санке.
Морамо се вратити у наше село.
Нека духови воде и штите твоје људе.
Кажи му да ће наши синови заједно корачати у другом свету.
Мораш га пустити.
Ослободи га.
Сада је са духовима.
Оче!
Хијене. Морамо наћи склониште.
Пријатељ.
Можда не.
Немој ме угристи.
Нећу те повредити.
Одржаћу те у животу.
Пријатељ.
Погледај.
Треба да се очисти.
Видиш...
... није тако лоше.
Стрпљење.
Нисам те заборавио.
Ја одлучујем.
Мораш чекати свој ред.
Драго ми је да се разумемо.
Дом.
Недостају ти, твој чопор...
Чујем родитеље у својим сновима како ме дозивају.
Али не могу доћи до њих...
Постаје хладније.
Свети пут ће ускоро прекрити снег...
Не знам да ли могу стићи кући без свог оца.
Ја нисам као он...
... али морам покушати.
Много ми недостају родитељи.
То је моје.
Треба ми.
Морам стићи кући пре првог снега.
И ти треба да одеш свом.
Хајде!
Престани да ме гледаш!
Одлази!
Где си пошао?
Шта хоћеш?
Иди кући!
Хајде, губи се!
Скоро сам га имао.
Јеси ли видео?
Само сам се оклизнуо.
Ничега се не плашим.
Хеј, шта то радиш?
Врати се овамо!
Овде!
Овамо!
Чекај!
Не!
Знаш да ћу те хранити.
Смрдиш.
Улази у води!
Немој да те јурим.
Дођи овамо, дођи овамо.
Зваћу те Алфа.
Кеда.
Алфа.
Иди својој породици...
Жао ми је...
Алфа!
Трагови...
Упомоћ!
Пријатељ!
Остани ту.
Храна... храна.
Ништа!
Не!
Ништа!
Бићемо у реду.
Хвала ти што нам помажеш...
Бежи!
Алфа!
Хвала ти, пријатељу.
Нећу те оставити...
Ти си моје племе.
Пут. Близу смо.
Моји преци осветљавају пут...
... водећи нас кући.
Молим те, устани.
Знам да можеш.
Заједно смо далеко стигли...
Не могу те изгубити.
Молим те, Алфа.
Потребно ми је мало одмора...
Могао је умрети. Бојим се.
Он води својим срцем.
Не својим копљем.
Не.
Јачи је него што мислиш.
Јачи је него што и сам мисли.
Стигли смо кући.
Како је то могуће?
Оче.
Кеда!
Бојао сам се да вас никада више нећу видети.
Ту си. Са нама. Стварно си код куће.
Хтео сам да се поносите.
Заслужио си то, сине мој. Дошао си нам кући.
Алфа.
Алфи треба...
помоћ.
Кеда те је довео код нас кући. Ти си породица.
Добродошао у наше племе.
Сада је све у реду.
Превод са праисторијско-европског: Пантел :)
Preuzeto sa www.titlovi.com