www.titlovi.com
Oni dolaze.
Drago mi je što te vidim, Džej Džej. -Takođe, generale.
Dobrodošli u Rusiju. -Dobro, da pređemo na stvar.
Plutonijumova jezgra, 9,7 kg, pojačana tritijumom.
Moguća iskoristivost je 800 kilotona.
Samo polako, gospodo.
Hoćemo da svi budu srećni.
Onda, imaš li proizvođača za svoje oružje?
Šta?
Proizvođača za tvoje oružje. -Šta te briga?
Nabavka plutonijuma, prvi korak.
Ali izgradnja je najkritičnija.
Tako je. Poznajem ljude. Jednostavno pitanje.
Ne, nije jednostavno.
Pitao si me ko mi je proizvođač. -Vau! Opa!
Je l’ ima problema? -Da, ima problema.
Mislim da je ovaj tip vladin agent.
Ko si ti? Interpol?
MI6? CIA?
Ne budi lud.
Ja sam samo običan tip...
koji stoji ispred drugog tipa,
i moli ga da ga ne upuca.
O, Bože. “Ja u ljubav verujem”. -Najebao je.
Ne, ne. Rešiće on to. -Šta da radimo? - Ništa. Predaleko je.
Znao je da je sam u ovome. -Šta misliš da znaš čim...
si uperio oružje u mog prijatelja? -Ta njegova priča. Ruska mafija.
Navodni međunarodni trgovac oružjem. A niko koga ja znam nije čuo za tebe.
Samo pokazuje koliko ti znaš. -I taj lažni naglasak.
Je l’ to treba da je ruski?
Mislim, uzmi časove glume, za Boga miloga.
Zvučiš kao Miki Rurk u “Gvozdenom čoveku 2”.
Samo nagađa, testira ga.
Sve u redu. Nema razloga za brigu.
U redu, provalio si me.
O, sranje. -Glava mi jednostavno nije u igri.
Sve ove špijunske stvari su mi nove.
Znate, čudno je to.
Nekako mi je prirodno da budem vojnik. Ali ovo, ne baš toliko.
Ali u jednoj stvari sam dobar. -U kojoj?
U tabanju.
Do đavola. -Rekla sam ti.
Glavu gore! Hajde! Idemo!
Ubij ga!
Ma zezaš me!
Daj bre!
Pogodi me, dušo, još jednom...
MOJ ŠPIJUN
CENTRALNA OBAVEŠTAJNA SLUŽBA Lengsli, Virdžijia
Tako treba, ubico. -Hvala ti.
Čovek, mit.
Čoveče. Bobi Ulf, tehnička podrška.
Mogu li samo da kažem, da mi je čast da vas upoznam.
Pročitala sam doslovno sve o vašem slučaju
i baš je uzbudljivo štivo, kao "Pedeset nijansi neverovatnog".
Kim čeka izveštaj što pre.
Može. -Super.
Prijatan dan.
Ups.
Pa, izlemao si gomilu guzica.
Pravi kauboj. -Da. -Vrlo herojski! -Hvala šefe.
Ne, sarkastičan sam...
Misija nije bila samo da zaustaviš prodaju, Džej Džej.
Cilj je bio da otkrijemo šta znaju...
kako bismo mogli da sredimo ostatak mreže.
Ali to je pomalo teško sada, s obzirom da si pobio sve.
Gregovič. Hasanov šef finansija.
Hasanov vođa. Slušaj, zbog tebe nemamo ništa.
Imamo jezgro plutonijuma.
U stvari, izgleda da postoje dva jezgra.
Ovaj čovek, Azar, upravo je pobegao sa drugim,
jedini kojeg nisi ubio.
Sad ima pola od onoga što mu treba da raznese veći grad.
Pazi, tvoj dosije iz specijalnih jedinica je besprekoran,
ali obaveštajna je potpuno drukčija priča.
Znaš, špijunski zanat zahteva finese, nijanse, emocionalnu inteligenciju.
Ja to imam. Imam pregršt emocionalne inteligencije.
Dakle, kažeš da si u stanju da pročitaš...
najmanji i najsuptilniji gest na licu
i da proceniš temperament mete? -Apsolutno.
Šta moje lice govori?
Da počnem sad da čitam? -O, Bože.
Vidi, Džej Džej, poštujem te, u redu?
Priuštio si nam velike pobede. Ali uz dužno poštovanje, ja...
... jednostavno mislim da ti nisi za ovo.
Uzmi slobodno ostatak dana. Idi kući i odmori se, u redu?
Hvala, Džimi.
Laku noć, Borovnice.
Aleksa, pusti nešto smirujuće.
Ovo mi je najdraža majica.
Ovaj zaista kul francuski bend mi se sviđa.
Gledala sam ih na koncertu dok sam živela u Francuskoj.
Zaista sam opsednuta francuskom muzikom. Hm? Da.
Kad smo već kod toga,
pretpostavljam da je život u Francuskoj bio prilično kul.
Je l’ idem na klizanje sa vama u subotu? Pa, pitaću mamu.
U redu, kako je bilo?
Znam. Znam, Ozi.
Izgubila sam ih sa: "Opsednuta sam francuskom muzikom."
Tanka je linija između prijateljskog i očajnog.
Kul majica. Uzela si je iz moje sobe?
O, da.
Kako je u školi? -Sjajno.
Devojčice u osnovnoj školi
su zaista srdačne i ljubazne prema novoj deci.
Nas, uglavnom, prve pozivaju na sve žurke.
Znaš šta ja mislim? -Da nije kasno da se školujem od kuće?
Ne.
Mislim da ako budeš svoja, steći ćeš dobre prijatelje
koji vide koliko si sjajna, baš kao i ja.
Znaš li ko govori takve stvari? -Ko?
Svi roditelji dece koja ne budu pozvana na žurke.
Hoćeš li da pojedeš jaje? -Ne, hvala.
Pazi. -Prolazim!
Da, Čikago je pobedio.
Hej, šta ima, ekipo? Hej, beži sa mog sedišta.
Šta je to? -Ovo?
Francuski bend kad sam bila...
O, Bože. To je žele. Imaš žele po celom licu.
Definitivno to objavljujem na Instagram.
U stvari, ja... nije mi dozvoljeno da imam svoje slike na internetu.
Zbog mame. Boji se sajber-maltretiranja.
Ko bi tebe maltretirao?
Nego, čula sam da će biti velika žurka na klizaljkama.
O, Bože. Već je dobila, ono, osam lajkova.
Uprkos našem neuspehu u Rusiji,
NSA ima neki trag.
Veruju da je Hasan radio sa ovim čovekom,
Viktor Markez, bivši francuski specijalni policajac.
On je francuski državljanin koji trguje ilegalnim oružjem
u poslednje dve decenije.
Viktor je nedavno pojačao svoju igru u nuklearnoj areni
i nabavio nešto zaista opasno:
Sovjetske nacrte za minijaturnu nuklearku.
Godinama tesno sarađuje sa bratom Dejvidom.
Postoje izveštaji o borbi za vlast između njih dvojice.
Dejvid nije želeo da njegov brat
ima nuklearne nacrte pa ih je sakrio.
Ogorčen, Viktor ga je ubio.
Kasnije ga je, skoro, uhvatila policija,
ali pobegao je, i još uvek je u bekstvu.
Joj, jadna žena. Zna li iko da li je ona dobro?
Dobro je.
Ako Markez pronađe te nacrte i proda ih Azaru... Bum!
Naša misija? Ukloniti Markeza pre nego što uspe da pronađe nacrte.
Da li znamo gde se nalazi?
NSA veruje da je na putu za Berlin, na sastanak s Azarom.
Da! Volim Berlin. -Kristina, ovo je tvoje.
Imamo i podatke od MI6. Dešifrovano dopisivanje pokazuje
da je Markez bio u kontaktu sa svojim advokatom iz Pariza,
međunarodni šljam koji se zove Kol.
I Pariz je super. -Kristina, takođe tvoje.
Dobro. -Džej Džej? -Da, gospodine.
Bićeš u prismotri, sa Bobi.
Molim? -Nema šanse.
Žena mrtvog brata vratila se nazad u SAD.
Ne zna se koliko je ona umešana.
Dok ne uhvatimo Markeza, najbolje da je pratimo.
Ovo je tvoja zadnja prilika.
Da, to je to.
Sjajno. Napokon na terenu.
I to sa tobom, od svih ljudi, na mojoj prvoj misiji.
Ljuljuškanje civila nije misija.
I nema ovde "ti i ja".
Pa, ako ovo nije misija,
šta je onda ovo? -Plan B. -Da.
Za važnu i potencijalno opasnu misiju.
Ne diraj.
Izvini, Borovnice.
Dome slatki dome.
Oh, ovo nije Pariz.
Vau! Polažem pravo na krevet!
Da, slobodno ga uzmi. Ja ću na kauč.
To je krv. -Ma, nije to krv.
Možda je srirača sos ili tako to.
Možda su jeli na krevetu. Ne, to je krv.
Stiže izveštaj misije. -Napokon. Šoutajm.
U redu. Kejt Vejl, supruga preminulog Dejvida Markeza.
Poreklom je iz Čikaga.
Preselila se iz Pariza pre tri meseca sa svojom ćerkom.
Nema užu porodicu. Nije aktivna na društvenim mrežama.
Ona je medicinska sestra u Opštinskoj bolnici.
Misliš da joj je posao paravan? -Ne znam.
To je njena ćerka Sofi. Devetogodišnjakinja.
Upravo je krenula u 4. razred u Oak Tri Čarter školi.
Da, definitivno bih mogla da je sredim.
Bacimo se na posao.
U redu, neka bude brzo.
Neverovatno. Uvek nosiš slaninu sa sobom? -Da.
Ormar? Malo bolesno.
Pretražiću stan. Postavi kamere.
U redu. Kamere postavljene, Džej Džej.
I sve provereno. -Primljeno.
Samo da ovo zamotam. -Oh, vratila se.
Dobila sam račun u restoranu
pre nego šta sam shvatila da sam zaboravila novčanik.
Znam. Znam. Ludim. Ma, ne, sad ću da ga uzmem.
Biću tamo u 20:00h. Ne brini.
Sakrij se! -Gde? -Negde gde... novčanik ne bi bio.
Znaš kako vozim. Vidimo se uskoro. Pozdrav.
Stani. Prestani.
U redu, upravo rastura stan.
Dolazi hodnikom.
Oh, u sobi je.
O, Bože. -Koji mi je sledeći potez?
U kuhinji je. Evakuacija za pet, četiri... Sad.
Na ulazna vrata, na ulazna vrata, i ne mrdaj.
Kreni, kreni.
Au, baš lepo.
Gubim razum.
Bože, ne mogu ovo da podnesem.
Znam. Napetost, iščekivanje, uzbuđenje.
Možeš, vrlo brzo, da se navučeš na adrenalin.
Ne, dosadu.
Da. Znam. Toliko je nivoa,a?
Hej, samo hoću da kažem da sam uzbuđena što učim od tebe.
Ne učim te ja ništa.
Ne znam. To je više kao odnos mentor-učenik.
Nemamo mi nikakav odnos. -Još.
Ali idemo ka nečemu prilično sjajnom.
Jednostavno to osećam.
Podelićeš sa mnom svoja iskustva u mučenju na terenu,
a ja ću tebi da pokažem nekoliko...
Ne...di..raj.
U redu, ovo je bilo sjajno. O tome ti govorim!
Moraš da me naučiš ovakve stvari.
Uz tvoj nedostatak refleksa, to bi bilo nemoguće.
Ti si tehničar. Ja sam akcija.
Pa, možda i ja postanem akcija, i sve iznenadim.
Nećeš ti meni nikad spasiti guzicu.
Pomoć? Mogla bih da ti pomažem.
Ma daj, ne bi škodilo da mi pokažeš par stvarčica,a?
Za svaki slučaj...
Joj.
Hej. Zatvori vrata, molim te. Hvala ti.
Znam to lice.
Koje lice?
Lice "Upravo ću ti reći razočaravajuće vesti".
Ne. Ovo je moje "Hoćemo li da večeramo špagete?" lice.
Što takođe izgleda kao moje "Ne možemo da idemo na klizanje" lice.
Mama! -Radim prekovremeno u bolnici, Sofi. Izvini.
Svi idu. -Znam, znam. Ali nemam izbora.
Slušaj, šta kažeš da, kad se vratim, radimo nešto zajedno?
Možemo da idemo u bioskop. -Svakako.
Druženje sa mamom je mnogo bolja fora od sklapanja prijateljstva!
Mrzim ovo mesto!
Da. I ja isto.
Oh, samo zato što smo gej, pretpostavljaš da klizamo?
Vidimo iskre i šljokice i slušamo Selin Dion,
i jednostavno nam nema pomoći,a?
Kao moljac na plamen. -O, Bože.
Ne, žao mi je. To nije...
Šalim se bre, devojko. Naravno da se klizamo! Zezaš me?
Tod i ja smo se upoznali u školi plesa na ledu.
Tako sam ga i zavoleo. Zar ne, T?
To... to je bilo da.
Uglavnom, voleli bismo da obučemo čipkasto i pravac na klizalište sa Sofi,
ali imam milion i jedan zadatak za sutra,
a Tod radi od kuće. On je terapeut. -On je terapeut?
Način na koji mu se ljudi otvaraju zaista je zapanjujući.
Ako ti ikada zatreba neko s kime ćeš da porazgovaraš o životu ili poslu,
ili o tome šta tvoj izbor boje kose govori o tebi...
U stvari, ovo nije bio izbor. To je moja prirodna boja.
Nikakav izbor je izbor.
Ali mi ćemo sigurno pripaziti na nju.
Ne brini. Nama ništa ne promiče. Zar ne, T?
To je isto bilo da. -Da?
Ručak je u frižideru. Izvini za danas. Vidimo se nakon posla. XO Mama.
Imamo uljeza. -Pas je pronašao našu kameru.
Oh, ovo nije dobro.
Ma dobro, ona ne zna šta gleda. Nemoguće je reći da je to kamera.
Sigurna si? -Čak i da zna, ne može da joj uđe u trag.
Sve je bežično i šifrovano. -Ne znam. Nešto je nanjušila.
Da, pileća pikata sa brokolijem koliko želite,
ali pazite na sladoledni detalj. -Ćao, Karlose.
I bez vanile. Skroz osnovno!
Hej. I 20, 25. Zadrži kusur. Hvala ti.
Hajde, da pregledamo šta smo propustili
kad smo sinoć išli po namirnice.
Kako je bilo u školi? Učiš li nešto dobro?
Šta crtaš? -Ništa.
O, hej, mama, kakav je bio tvoj dan?
Pa, u stvari, bilo je, hm...
... bilo je zaista intenzivno i stresno.
Saobraćajka sa tri automobila i masovnim žrtvama
i...i višestrukim amputacijama i...
... krv šiklja na sve strane.
Je l’ se to stvarno desilo?
Ne. Samo pokušavam da te nateram da nešto kažeš.
Još uvek si ljuta na mene zbog klizanja?
Baš užasno. Mama se jako trudi
a to malo derište joj ne da mira.
Ne mislim da je ona derište! -Hej, kako si ti ušla ovde?
'Oladi, ima kameru. Možda pušta uživo.
Jeste li vi iz CIA-e? -Ne. Zašto misliš da smo CIA?
Vi nas posmatrate u slučaju da se moj stric vrati?
Da li treba da se vrati? -Ne. Mrzi moju mamu.
Jednom su se posvađali na Božić.
Polila ga je vinom po glavi u veoma otmenom restoranu.
Hej, ne diraj. On ne voli to.
Našla si se u vrlo nezgodnoj situaciji, mlada damo.
A da mi predaš taj telefon
pre nego što se nađeš u velikoj nevolji?
Zar nećete vi upasti u veliku nevolju...
jer vas je raskrinkala 9-godišnjakinja,
koja snima ovo i priprema uživo?
Samo jednim klikom mogla bih svima da pošaljem ovaj video.
Može li to da uradi? -Da. U stvari i nije tako teško.
Slušaj, devojčice, mi smo tvoji prijatelji.
Ovde smo da ti pomognemo. Došli smo da zaštitimo tebe i tvoju mamu.
Zašto onda sve držite u tajnosti i čemu skrivene kamere u našem stanu?
Hej, konsultacije?
U redu, razotkriveni smo.
Protokol nalaže izvlačenje. -Nema šansi.
Ako Kim sazna da nas je nasamarila 9-godišnjakinja, karijera mi je gotova.
Koja je alternativa?
Ubiti je. Neka izgleda kao nesreća.
Da. Možda stepenice. -Šta? -Ajde. I dalje se snima.
Ispalo je puno gore nego šta sam mislio.
Šalio sam se. To je bila šala. Shvataš?
Baš je smešno. Reći ću vam šta ćemo:
Pokazaću mami ovaj video, ili možemo da se dogovorimo.
Prokletstvo! Dobra je.
Kakav dogovor?
Samo da razjasnimo, ovo je jednokratni dogovor.
Nikad više. Odlazimo za 40 minuta, jasno?
Da, shvatam.
Šta ćete?
Veličina 4, molim. (EU-35)
A vi, gospodine? -Ništa za mene.
Nećeš da se klizaš?
Rekao sam da te vodim na klizanje. Nisam rekao da ću se i ja klizati.
Pustićeš me da idem sama?
Ma daj bre, mislim, zar nemate vi neke izreke
poput, "Nikog ne ostavljamo" ili slično? -Imamo. Ali ti nisi vojnik.
Čekaj. Ne znaš da klizaš?
Imaš 30 minuta, zatim odlazimo. -Kad pogledaš tamo, šta vidiš?
90 civila, minimalna sigurnost, meki parametar. Bez zaklona.
Nasmejane ljudi koji se zabavljaju. Trebao bi da pokušaš ponekad.
29 minuta.
Šta je? Bojiš se?
Veličina 15. (EU-49)
Šta čekaš? Svako može da se kliza.
U redu, u redu. Shvatio sam.
Opa. Jesi dobro? -Dobro sam.
Dobar potez! Tras! -Zaveži.
U redu, idem da pozdravim prijatelje.
Gospodine, opet ćete da padnete? -Ne. -Sigurni ste? Drhtite.
Pa, ako drhtim, to je od besa, razmišljajući šta ću da vam uradim.
Hej, društvo.
Šta radiš ovde? -Oh, stalno dolazim ovde.
Možda bi mogli zajedno da se klizamo. -Da, pa, mi nekako radimo svoje stvari.
Ekipa, igraćemo se šugice. Dođite! -Stižemo! Kasnije.
O, hvala Bogu.
Gubite ste odavde! Nulta tolerancija za maltretiranje.
Prvi su počeli!
Kakav idiot. Ne mogu da verujem.
Izbacili su nas zbog tebe.
Vredelo je.
Pa, šta ti se desilo tamo?
Šta se desilo tebi?
Mislim da sam nešto slomio. Duboko unutra.
Od sladoleda ćeš se osećati bolje. Meni uvek pomogne.
Ne. Sladoled nije bio deo dogovora.
Hoćeš to da objasniš mojoj mami?
I?
Osećam se malo bolje. -Ja isto.
Znači sve u redu, zar ne? -Kako to misliš?
Mislim, ne smeš nikome da kažeš ko sam ni šta radim.
Moraš da se vratiš svom životu i da nas ostaviš na miru.
Opusti se, u redu smo.
Šta je to? -Prstić obećanje.
Ozbiljno? -Hajde.
Trebali ste da pazite na nju!
Svašta može da se dogodi... -O, Bože! Evo je!
A ko si ti što joj diraš mali prst?
Mama, čekaj! O, Bože. -Uh!
Ostavi moju ćerku! Daj mi telefon! Gde je?
Zovem policiju. -Mama, ne razumeš.
Nisam poslušala tvoja pravila i otišla sam u park.
Tamo su bila dva kretena iz škole
i gurnuli su me da me stvarno zabolelo.
I Džej Džej je to video. Živi gore. Prepoznao me iz zgrade
i mirno porazgovarao sa klincima i rekao im gde su pogrešili,
a zatim mi je kupio sladoled da se osećam bolje i otpratio me kući!
O, Bože! Kako si to izvela?
Ima mišiće veličine šunke! Tod, jesi li video to?
Znam! Ni Tod ne može da veruje.
Oh, ja... um... žao mi je. Ovo je moje dete.
Mogu li da vam pomognem... -Ne. Ne, u redu je, dobro sam.
Samo ću da odem kući i da saberem misli.
Zaista, dobro sam. Izvinite me.
Mislim da si mu izvukla malog napolje.
Šta se desilo sa tobom? -Ne mogu ni da pričam o tome.
Recimo samo da je situacija sređena. -O, Bože, ubio si je! -Umukni.
Hej, momčino!
Kako su tvoji "huevos"? -Dobro su. -Stvarno?
Juče je izgledalo da te baš puno bole.
Ne, dobro sam.
Tod kaže da misli da te video kako plačeš.
Šta? Nisam plakao.
Tod se pita čime se ti baviš.
Jako je zaposlen, stalno ispituje nove susede.
Odmaram se, pokušavam da shvatim.
Dobrodošao u zgradu, Džej Džej. Vidimo se.
Da, hvala.
Sofi, pomozi!
Trebaš mi! Sad!
Džej Džej! Baš sam krenula po tebe! Hajde, požuri!
Sofi, donesi mi još peškira, molim te!
Mama, Džej Džej je ovde. -Šta? Zašto?
Dozvolite mi da vam pomognem. -Uh, ne.
Držim sve pod kontrolom. Ali hvala vam.
Te cevi u starim zgradama. Samo moram da pritegnem cev.
Nije cev, zaptivač se olabavio. -Ne, nego...
Ozi, ne! Baš čudno.
Obično mrzi strance,
ali izgleda da vas preterano voli.
Da, to je čudno. -Oh, dođi, dušo.
Valjda ste bili u pravu u vezi zaptivača.
Da. Samo ne razumem šta se dogodilo.
Možda bi Džej Džej mogao da ostane na večeri?
Ne, ne bih mogao. -Ja mislim da bi.
O, Bože.
Nestalo nam je maslinovog ulja. -Pozadi, iza senfa, ima nova boca.
Kladio bih se. -Hvala.
Izvinite na trenutak. Moram da se javim. -Naravno.
Hej. -Hej, drago mi je što sam te uhvatila.
Samo zovem da vidim zašto piješ Roze
u toaletu u kući naše mete!
Čekaj. Postavila si kameru u toalet?
Kakav perverznjak stavlja kameru u toalet?
Genijalni perverznjak, eto ko.
Ljudi tamo idu kad ne žele da ih čuju.
Očigledno. -Hej, nemoj mi te fore.
Šta radiš tamo, kog đavola?
Pozvali su me na večeru. -I pristao si?!
Nisam imao izbora. Klinka me zaskočila.
U redu, dobro, hm, proći ćemo kroz to.
Hm... ja... pretpostavljam ...Evo šta ćemo da uradimo.
Otići ćeš na večeru, i bićeš pristojan i bezopasan,
i onda ćeš da odeš. -Misliš?
Imaš li bolju ideju? -Da.
Omamiću ih sa natrijum pentotalom,
i dok ti hakuješ mobilni, uzeću snimke od klinke.
Zatim napravim kratak spoj da izgleda kao da je iscureo plin.
Bum. Nula dokaza. Izgubimo se odavde.
U redu, dobro, idemo sa tvojom idejom.
Izvini, piletina je malo suva. -Da, stvarno je prepečena.
Pa, misliš da je ovo loše?
Jednom u Afganistanu bili smo odsečeni mesec dana,
i sve što smo imali za jelo su bili gušteri.
Nismo mogli da ih upucamo jer bi to privuklo neprijatelje,
pa smo njihove male glavice morali da udaramo kamenjem.
Stvarno neuredno. Onda smo morali da ih kuvamo na C-4,
od čega bi imali odvratan hemijski ukus.
Ali, do đavola, do tada
ionako smo pili svoju mokraću, tako da...
Oh...stvarno mi je žao.
Nisam dugo večerao sa civilima.
Hej, mama, razmišljala sam, pošto ne možeš da me povedeš
na dan roditelja i posebnih prijatelja sutra u školu,
možda bi mogao Džej Džej da me odvede.
Mislim da to nije dobra ideja.
Nije dobra ideja. -Zašto ne?
Jer sam sigurna da je jako zauzet.
Jako zauzet. -Nije. Nezaposlen je.
Samo sedi po ceo dan i gleda u televizore.
Sofi, to nije lepo.
Ne, nije lepo.
Samo...svi ostali moraju da dovedu nekoga
i rekla si da ne možeš da izađeš s posla,
a ja neću imati koga.
I biću jedina.
Molim te?
Ozbiljno? Dan posebnih prijatelja? -Klinka je lukava, čoveče.
Nedostaju mi sukobi sa teroristima. -Laku noć, Džej Džej! -Dobra je.
I laku noć i tvojoj lezbo prijateljici.
Dakle, šta nas čeka ovde?
Ne znam. Ovo je moj prvi dan posebnih prijatelja.
Manjak informacija nikada nije dobra početna pozicija. -Primljeno.
Ne zaboravi, ne smem da se ističem,
zato nema razgovora o tome ko sam ni šta radim. I to je to.
Nema više dana posebnih prijatelja, klizanja ili bilo čega.
Moram da obavim posao.
To se neće završiti kao u filmu, sa tobom i sa mnom,
kako sedimo u malim stolicama i imamo čajanku sa lutkama.
Hej, i samo da budem jasan, provalio sam te.
Znam da si razbila sudoperu. -Ne znam o čemu govoriš.
Nekada davno živela je devojčica
koja je postala neverovatno drska.
Jednog dana je nestala, i niko nikad nije pronašao telo.
Voliš bajke? Imam i ja jednu.
Bio jednom agent CIA-e
koji je postavio kamere u toalet malene devojčice
dok je muvao njenu mamu uz piletinu i vino.
Prilično sam sigurna da to ne podučavaju u Lengliju.
Gospode Bože!
Sad nema povlačenja. Stigli smo.
Ne povlačim se.
Samo nikad nisam voleo školu.
Niko je ne voli. To je škola. Svi samo pokušavamo da preživimo.
Dođi.
Dobrodošli. Naši učenici su jako uzbuđeni
što će danas moći da vam pokažu svoju školu,
pa zašto ne bismo počeli
sa upoznavanjem nekoliko naših roditelja i posebnih prijatelja?
Ko će prvi?
Andre. -Doveo sam mamu.
Zdravo. Ja sam Tina i pomažem ljudima da upravljaju novcem
tako da, do trenutka kad odluče da prestanu da rade,
imaju lepu ušteđevinu. -Moj tim i ja pravimo raspored
za sve letove u aviokompaniji, što je preko 3000 dnevno.
I kontrolišući ovog malog robota,
mogu da popravim srčane zaliske iznutra,
i ovim postupkom spašavam preko stotinu života godišnje.
Sofi, koga si ti danas dovela sa sobom?
Nisam podigla ruku. -Nema veze.
Ovo je moj posebni prijatelj, Džej Džej.
Izvinjavam se. -Joj! -Bože. Izvini, mala.
Uh. -O, Bože. -Au! Moje stopalo! -Izvini.
Pozdrav svima. Zovem se Džej Džej.
Na poslovnom planu, trenutno istražujem svoje opcije.
Nezaposlen.
U svom dosadašnjem radu, ja sam...
Uklanjao smeće. Zapravo sam ga uklanjao po celom svetu.
O, Bože. Tužno.
Razrede, ponašajte se lepo. Svačija iskustva su vredna.
Nemate čega da se stidite.
Baš je čudna. Zašto je njega dovela?
Kad sam rekao da sam uklanjao smeće...
... mislio sam na ljudsko smeće. Istina je...
Ja sam bivši vojni rendžer,
koji sada obavlja tajne operacije za američku obaveštajnu agenciju
koja može i ne mora, ili može da bude CIA.
Ne bih baš smeo da pričam o tome,
ali primetio sam osuđivanje i neljubaznost,
pa sam samo hteo da kažem istinu o tome.
Ali, ako bilo koja od tih informacija napusti ovu sobu,
pronaći ću vas.
Ne, samo se šalim.
Recimo.
Jeste li ikada bili upucani? -Da.
Možemo li da vidimo ožiljke? -Helen!
Jeste li nekad nekoga ubili? -Koliko?
Slušajte, to nije važno.
Samo ovo treba da zapamtite, sve su to bili negativci.
Teroristi, razbojnici, otmičari, trgovci ljudima,
ili su me jednostavno nervirali.
Stvarno mislim da ovo ne bi trebalo da slavimo.
Sedi, Hal. Imao si priliku.
I sve što sam učinio
bilo je u službi očuvanja Amerike sigurnom.
... 8, 9, 10. Spremni ili ne, evo me.
Našao sam vas.
Vidimo se sutra, Sofi. -Vidimo se, Emili.
Zdravo, Džej Džej. -Hej, gđo Beser.
Oh, molim vas, zovite me Pem.
Samo sam vam htela da kažem koliko sam impresionirana
i kako mi je drago što sam vas danas upoznala.
Hvala. Drago mi je.
Mislim da su svi stvarno uživali.
Prijatan dan. Pa, vidimo se. -U redu.
Pocepaj to. -Šta?
Čuo si me. -Da, ali... -Sukob interesa.
Sad pojedi to. -Ne!
Hej, drugari. -Mama!
Kako je bilo danas? -Imali smo najbolji dan.
Vidimo se kasnije, Sofi! Pozdrav, Džej Džej. -Vidimo se.
Idem da se pozdravim sa prijateljima. -Naravno.
Čini mi se da ste ostavili dobar utisak.
Na sve.
Hvala vam za danas. -Da. Naravno.
Sofi izgleda tako srećno.
Kako ide?
Imali smo dogovor. -Samo sam htela da ti zahvalim
što si prošle nedelje bio u mojoj školi.
Stvarno si ostavio utisak na moje prijatelje i moju mamu.
Da, drago mi je što sam pomogao...poslednji put.
Nisi oženjen, zar ne? -Zašto?
Pokušavam da te shvatim. Koja je stvarno tvoja priča?
Iako grub spolja, izgleda da si dobar momak,
ali pomalo oštećen i usamljen. -Mora da se šališ.
Rekla bih da ti je žena mrtva. -Nije.
Mrtav partner? -Ne. -Vodio si borce u akciju,
loše si procenio, izgubio ih i to te još progoni?
Hoćeš li da prestaneš?
Slušaj, teško je kad te rasporede.
Još je teže ljudima koje ostavljaš kod kuće.
U pretposlednjoj misiji sam upucan.
Kad sam se vratio kući, napustila me verenica. Nije mogla da podnese.
Za moj posao je... Bolje je biti sam.
Izgleda da ljudi uvek, na ovaj ili onaj način, budu povređeni.
Zašto ti sve ovo govorim? -A sve po čemu je pamtiš je riba?
Lepo smo proćaskali. -Čekaj!
Šta ako ti kažem da i ja razmišljam da postanem špijun
kad odrastem? -Srećno s tim. -Ozbiljna sam!
Ne veruješ mi?
Slušaj bre dete, ti jednostavno nisi špijunski tip.
Shvatam.
Znači trebalo bi da ostanem u kutiji
i da sanjam kako ću možda da postanem barista
ili modni dizajner, ili planer venčanja?
Ili možda medicinska sestra kao tvoja majka?
Znaš, ionako sam mislila da pitam Bobi.
Ona više deluje kao mozak operacije,
a ti si više kao snagator.
Kome ti bre da je "snagator"? Bobi je analitičarka.
Nema ni trunku moje obuke.
Ako će iko da te nauči, to mora da bude...
Lepo izvedeno. Ne radi to više.
Onda, šta ćemo prvo? Streljana? Preskakanje prepreka?
Ne puštaju devetogodišnjake u streljane.
Gde je zabava u tome?
Znamo da si prilično dobar lažov, ali šta ako te neprijatelj uhvati
i suočena si sa detektorom laži?
Zašto ovo radimo? Ne bi ni trebalo da bude ovde.
Ključ je da se fokusiraš na disanje.
Najmanji porast krvnog pritiska je pokazatelj da ne govoriš istinu.
Počećemo sa nečim lakim. Pitaću te, a ti odgovori sa očiglednom laži.
Neću da vidim da se igle pomere.Jasno?
U redu. Idemo.
Kad ću da dobijem svoj prvi zadatak? -Kad odlučim da si spremna.
Spremna sam. -A da? U redu.
Vidiš onu stambenu zgradu? -Da.
Znaš li ikoga ko živi tamo? -Ne. -10 minuta.
Hoću da te vidim na jednom od onih balkona.
Hoćeš da ubedim stranca da me pusti u svoj stan?
Znaš li koliko je to opasno? -Nije bio problem da uđeš u moj stan.
Treba mi samo pet minuta.
Kako zarađuješ za život?
Ja sam agent KGB-a koji glumi da ide u četvrti razred.
Moj brat ima tri noge i prodaje drogu
a moja majka je prostitutka.
Ne treba mi mašina da mi kaže kad neko laže.
Da? -Da. Mogu da nanjušim laž.
Endorfini ispuštaju miris, dlanovi se znoje
i poslednji znak, najmanji treptaj oka.
To je sve što mi treba. -Misliš ovako?
Džej Džej, mislim da si zaista slatka i osetljiva osoba.
Džej Džej, divim se svim tvojim tetovažama.
Stani.
Džej Džej, verujem ti da nikad nisi uzimao steroide.
Gospode Bože!
Džej Džej, stani. Ozbiljno. Stvarno. Samo se šalim.
U svakoj borbi ti treba element iznenađenja.
Ti si malena i slaba, a ja sam sve suprotno,
tako da je cilj ove vežbe da me zaobiđeš.
Dobra ideja bi bila da mi odvučeš pažnju,
jer, u protivnom, nemaš ni najmanje šanse...
Borovnice!
Borovnice! O, Bože. U redu.
To je bilo jebeno hladnokrvno.
Do sada sam mogla da naučim sve što si me ti naučio sa Ju tjuba.
Ma je li? Tako znači?
Mislim, kada ćeš da me naučiš zabavne stvari,
na primer, kako se udaljiti od eksplozije bez osvrtanja
ili fora frazu pre nego što nekoga ukokaš?
Moraš da prestaneš da skupljaš svo špijunsko znanje
iz "Nemoguće misije." Ali...
Kad bih hteo da kažem fora frazu, morala bi da bude originalna.
Imao bi različitu frazu za različite negativce? -Da.
Šta ako je ubica prerušen u sladoledžiju?
Rekao bih: "'Oladi." A onda bih ga izbo sa ledenim štapićem.
Deda mraz? -"Džinglaj se...u pakao."
Tip maskiran u psa, i prodaje satove? -"Vreme je isteklo, kučko."
Kakav ti je bio dan? -Dobar. Tvoj?
Dobar.
Nešto nije u redu? -Ne.
Sigurna si? Jer čini mi se kao da ti nešto smeta.
Nju si uvežbao da prođe detektor laži, ali ne i mene.
Nemam ništa protiv omladine, Džej Džej, ali ona ima 9 godina.
Još spava uz noćno svetlo.
Ja sam profesionalni haker sa master diplomom iz engleskog.
Samo smo se malo družili. Nisam je,u stvari,ništa podučavao.
Ma dobro, naučio si je kako da postavi usmerene eksplozivne naboje.
Bio je to samo Plej-Do. -Nije u tome stvar.
Da nabavim i tebi Plej-Do? -Mogu sama da ga nabavim.
Sigurno? Jer rado bih ti ga nabavio. -Nemoj da svodiš ovo na Plej-Do.
Radi se o nama. Mi smo partneri.
Već sam ti rekao, ti nisi moj partner.
Hej!
Jesi li napravila večeru?
Čekaj, odmah ću da se bacim na to.
Halo? Halo?
Viktore, šta ćeš ti ovde? -Opusti se.
Nema signala ni nadzora kojeg ovo neće da zaguši.
O čemu ti to pričaš? -CIA steže obruč oko tebe.
Ući će kroz ova vrata za dva minuta,
što znači da imaš tačno jedan da mi daš ono što mi treba.
Bilo šta.
Gde je moj brat stavio nacrte? -Ne znam.
Mislim da znaš. -Nije mi verovao.
Nije verovao nikome, posebno tebi.
Čuo sam ga kako govori da su kod njegovog najboljeg prijatelja.
Njegovog najboljeg prijatelja? -Da, ali ne znam ko je to.
Ja znam. -Sofi: Trebaš mi, smesta!
Moram da idem.
Hej. Jesi dobro? Šta je bilo?
Moramo da porazgovaramo. -Molim?
Pogrešno si započeo sa mojom mamom,
ali vidim pravog tebe i mislim da to,još uvek, može da uspe.
Malo sam istraživala.
"Kozmo" onlajn kaže da bi trebao da budeš mačo,
ali takođe osetljiv i emocionalno ranjiv.
Sofi, šta se događa? Lagala si da bi me dovela ovamo?
Pa... -Džej Džej, otkud ti ovde?
Džej Džej je hteo da dođe na umetničku izložbu i da vidi poneki moj rad.
Navodno, voli umetnost. -Stvarno?
Da. Da, sigurno. Mislim...
Mislim, Sofi, to što si napravila ovde...
... sa bojom, to je... neverovatno je,
i zapravo se može reći da je to ptica.
Za razliku od ovog sranja. Koji je ovo đavo?
Mislim, izgleda kao hot-dog koji se istovario na mačku!
To je...To je grozno, zar ne?
Je li? To je baš...
Pustite me da završim.
Ja ću da požurim, mama. Moram da napišem domaći.
Vidimo se, Džej Džej. -Vidimo se, mala.
Hej, žao mi je zbog onoga što se tamo desilo.
Osećam da sam vešt da sam sebi stavim nogu u usta.
Stvarno? Nisam primetila.
Navikneš da budeš sam, i odjednom više nisi dobar sa ljudima.
Da. Mislim da i ja znam ponešto o tome.
Ali, šta ono kažu o roditeljstvu? Ne radi se samo o onom što kažeš.
Radi se o tome da budeš tamo, da se pojaviš.
Sofi to nema već neko vreme.
Otac joj je preminuo pre, otprilike, godinu dana.
Stalno se pretvara da je dobro, ali vidim da se bori.
Ne. Žilava je kao i mama.
Ne znam baš koliko sam žilava. -Ja znam, veruj mi.
Jaja me još uvek bole.
Izvini zbog toga.
Hoćeš da znaš jednu tajnu?
Naravno.
Nemam pojma šta radim.
Samo improvizujem.
Da. Ja isto.
Ma vidi ovog malog.
Oh, mislim da je bolestan. -Ne, treba mu samo mala pomoć.
Evo ga, mali. Bićeš ti dobro, moj amigo.
U redu. Samo idi, živ i zdrav.
Možda si u pravu.
Možda je to što sam bio tu, što sam se pojavio,
bilo sve što je tom mališi trebalo.
Nisam...nisam video da se to sprema.
Čoveče. Jadna ptica.
Nešto sam mislila... -Da?
Slučajno sam slobodna u četvrtak
pa sam se pitala da li bi došao na klopu.
Obećavam da neću da kuvam.
Može. -U redu. Super. -Da, to bi bilo sjajno.
Vidimo se. -U redu.
Laku noć.
Džej Džej! -Hej.
Koji đavo...?
Kako si preokrenuo situaciju? -Slušala si?
Iskreno, nemam pojma.
Nije ono što sam očekivala, ali ne smeš sad da uprskaš.
Ideje za restoran?
Trčao sam pored tapas bara u kojem se pleše.
Ples? Pokaži mi malo.
Flos? Dab? Krank? Level ap? Bilo šta?
Ne. -Predaleko smo stigli. Ne dam ti da ovo upropastiš.
Dobro. Stani. Ne. Da nemaš moždani udar?
Nije skroz loše. -Obećaj mi nešto.
Dozvoliću ti da odvedeš moju mamu na večeru, ali nema plesa.
Nemoj da rizikuješ. Razumeo? -Vrlo si neosetljiva.
Jesi li...razumeo? - Da, razumeo.
Dobro. Laku noć, Džej Džej.
'Noć, Sofi. Hvala na povećanju samopouzdanja.
Nema na čemu.
Šta je to bilo hitno? -Ništa, stvarno.
Čudno. Nešto za šta bih trebalo da znam?
Ne. -Dobro.
... pa sam se pitala
...da li bi došao na klopu.
Da.
Zezaš me? Šta to radiš,kog đavola?
Nisam razmišljao. Bio je to trenutak nabijen adrenalinom.
Oči su joj bile neverovatne. -Skrenuo si s puta!
Prvo odvedeš dete na klizanje, onda ideš da se pokažeš u razredu
a sada ideš na sudar sa ženom koju treba da nadgledamo
i još me lažeš za to.
Ako sam s njom, znaću da je na sigurnom.
Drugar, naš posao nije da je čuvamo, u redu?
Već da vidimo hoće li negativac da stupi u kontakt s njom.
To je naša misija. -Ne postoji misija.
Ovo je sve glupost.
U tom stanu nema tajnih podataka,
samo razorena porodica, i to je istina.
Istina? Konačno ćemo da pričamo o istini? Sjajno!
Pa, znam da si izgubio ceo tim
na poslednjoj prekomandi.
To je poverljivo. -Da. Pa, ja sam tehničar, sećaš se?
Mogu to da zaobiđem,
nešto što bi moglo da ti koristi kad bi mi samo verovao,
ali shvatam.
Ti si potpuno zatvoren tip,a? "Radim sam."
Na tankom si ledu.
Možda bi trebao da odvedeš Kejt na večeru
tako da možeš da prevaziđeš ta sranja iz prošlosti
i da vidiš imaš li još uvek srce ispod te istetovirane šume.
Dobro. Hoću. -Sjajno! Super večeru ti želim!
Pa, nisam nameravala to tako da izvedem.
DVA DANA KASNIJE
Hej, Džej Džej! Imaš sekundu? -Uh, imam sudar.
Da, rekla nam je Sofi. Poslala nam je SOS.
Uh. Totalno izašlo iz mode. Zar ne, Tod?
Dođi.
Hajde, ne ujedamo. Dođi.
Kejt je vrlo posebna dama.Slažeš se? -Definitivno. -Lepa.
Pametna. -Prošla je puno toga.
Ranjiva, samohrana majka.
Tod želi da zna koje su tvoje namere.
Samo idemo na večeru. -Toda je odgajila samohrana majka.
Situacija ga brine. -Pa, samo večera, Tod.
A ovo je samo prijateljski razgovor između suseda.
Nemojmo dalje sa tom ša...radom, Džej Džej.
Znamo kako muškarci razmišljaju, u redu?
Ne. Ljudi, dobro ću se odnositi prema njoj. Obećavam. Možete da mi verujete.
U redu. Koliko vremena imamo?
Valjda mogu malo da zakasnim. 10 minuta?
10 minuta?! Nisam Bog. Ovo nikad neće uspeti.
Samo otkaži i zakaži za maj.
Dobro. Tod je u pravu. Možemo mi to.
Prvo, moramo nešto da preduzmemo u vezi sa ovom košuljom.
Izgledaš kao da reklamiraš Brauni peškire.
Ko si ti, najbrži papirnati peškir?
Zatim moramo da eksfoliramo. -Ne znam šta to znači.
Momci, počinjete da me plašite.
Dakle, Sofi mi kaže da ste se upravo vratili iz Pariza.
Aha.
Da. Hm... Da, kad... Kad je njen otac preminuo,
zadržale smo se malo, ali bilo je teško.
Prošle godine, policija je pretresla našu kuću i odnela sve,
zamrznuli su nam račune, oduzeli nam imovinu.
Ispostavilo se da je moj muž bio umešan u neke jako loše stvari,
i, hm, ja nisam znala.
Da, to je...
Zastrašujuće je šta neki ljudi mogu da čuvaju u tajnosti.
Ah, ponovno se srećemo.
Gde smo?
Našli su se u 20h.
Izgleda da ide dobro, osmesi na obe strane.
Solidan modni izbor. Izgleda zgodno. -Kakva je to košulja?
Gej preporuka od Toda i Karlosa.
Slatko. Hoćeš audio?
Imaš audio? -Šta, zar sam 9-togodišnjakinja?
Bez uvrede.
Baš je lepo malo izaći sa odraslima.
Sofi, ako ikad budeš htela da podeliš sa mnom
ono što te Džej Džej naučio, to bi bilo kul, ali...
Ah, nema veze. -Naravno, mogla bih da te naučim,
ako ti mene naučiš kako da prisluškujem telefon.
Nego, šta je sa tobom?
Koja te je slučajnost dovela preko puta nas?
Kejt, ima nešto... Moram nešto da ti kažem.
Hoćeš da plešeš?
Jer nisam plesala sto godina.
Mislim da ne... -Tačno. Nemoj da misliš. Ne bi trebao.
Bojiš se?
O, Bože. -Hajde.
Da! -Hajde. -Ne, ne, ne. -Da, da, da!
U redu, idemo.
Čekaj. Čekaj.
Hej, pazi! -Izvini, druže. Žao mi je.
O, ne. Događa se.
Završiće u emisiji kod Kesića.
Ovako izgleda venčanje na kraju “Šreka”.
Bilo mi je super večeras. -Da, i meni isto.
Pa, laku noć. -Laku noć.
Problemi sa matematikom znaju da zavaraju,
zato moraš da ih slomiješ. Prvo vidi šta se traži,
i onda napraviš jednačinu.
Kako si dobio taj ožiljak? -Ovo? Šrapnel.
Pazi ovaj. Skuter.
Solidno. Sad se skoncentriši, važi?
Je l’ moj otac bio negativac?
Da. Da.
Pa, mislim da...
Mislim da je doneo neke loše odluke,
posebno o udruživanju sa tvojim stricem,
ali, ako je uspeo da napravi tebe,
nije mogao da bude tako loš, zar ne?
U redu. Matematika.
Recimo da ima 12 pravih negativaca i da moram da ih skinem,
ali imam partnera.
Ako podeliš dvanaest negativaca na nas dvoje,
koliko negativaca može svako od nas da skine?
Pa, 12 podeljeno sa 2 jednako 6,
ali, ako ti je partner Bobi, ti skidaš svih dvanaest,
a ona te bodri iz kombija.
Ali, čekaj, zatim još sedam negativaca okruže tvoj reon
i ne znaš kojim putem ćeš da ideš,
zato što te tvoja tehnička podrška mrzi i odleprša,
Dakle, ups, mrtav si.
Ćao, Kejt. -Hej. Mogu li da te zamolim za uslugu?
Da, naravno. -Upravo su mi produžili smenu.
Možeš li da pripaziš na Sofi?
Mislim, sigurna sam da će biti dobro, ali predugo je to da bude sama.
Da, nema problema. -Hvala. Spasio si mi život.
Oh, možeš li da se pobrineš da napiše domaći zadatak?
Može.
Ćao, mama.
Završili smo domaći rad, pa smo pripremili večeru.-Da.-Šta imamo?
Pa, ne umem da kuvam, tako da proteinski šejk.
I sendviči sa sirom na žaru. -Tako je.
Ja ću to.
Možemo li da popričamo za čas? -Da.
Znam da sam trebao da te nazovem pre nego što sam ostao.
Nisam očekivala da će ovo da me dočeka.
Žao mi je. Sofi ume da bude jako uverljiva.
Ne, nisi u nevolji.
Samo sam... htela da ti se zahvalim. -Au!
Tvoj ulazak u naše živote bio je kao svež vazduh.
Mama, gde ovo ide?
Vratiću se.
O, da, pečen je.
Gde su moji nacrti? Sat otkucava.
Azar, previše brineš.
Našao sam ih, ali trebaće mi 24 sata.
Idemo unutra. Svuda ima očiju.
Mislim da je Markez pronašao ono što traži.
Pokret. Sad!
Stoj! -Ne mrdaj!
Upadaj.
Kreni!
Prikovali smo ih. Hoću oba tima...
Sigurno je prilično važno. -I jeste.
Zato sam hteo da to obavimo ovde.
Operacija je gotova. -Šta?
Opkolili smo Markeza u Berlinu.
Umesto da bude uhapšen, razneo se.
Postoji više tela. Forenzičari češljaju nered.
Dakle, misija je završena i više na treba nadgledati porodicu.
U redu, znači vraćamo se u Čikago i da počistimo stvari?
Uradićete i više od toga. Počistićete, takođe, i svoje stolove ovde.
O, čoveče. Hakovali ste naš Hard disk.
Uh...recimo da se time bavimo. -To nije kao što izgleda.
To mogu da objasnim.
Milion pregleda? Jao, to...
... nije poenta. -Samo jedan posao.
Samo jedan posao. Sedeti i gledati.
Ali ne, kompromitovali ste misiju i prekršili protokol.
To ne može da se toleriše! -Bobi nije kriva.
Ja sam. -Gotovi ste.
Jao, ja... samo...
Zar nisi mogao da nas nazoveš u Čikagu i da nam kažeš to,
da počistimo stvari tamo?
Naterao si nas da doletimo ovamo da nam to kažeš?
To je jako skupo. Ne radi I-mejl?
To su dolari poreskih obveznika.
Bobi, kad misliš nešto da kažeš?
Mislim, ceo povratni let, ništa. Znaš? U redu, pogrešio sam.
Nisam slušao. Upozorila si me.
Reci nešto. Zašto se ne ljutiš na mene?
Jer si moj heroj, čoveče.
Svidelo mi se da gledam kako postaješ normalna osoba.
Srećno.
Hej! -Hej. -Ćao, uđi. -U redu.
Pa, gde si bio? -Znaš, ja...
Imam, nadam se, dobru vest.
I pomalo... potencijalno uznemirujuću vest.
Oh. -Prvo dobra vest.
Dobro. -Kejt...
Stvarno mi se sviđaš. Puno.
Otvorila si deo mene koji je bio zatvoren stvarno dugo vremena.
Pa, recimo da je osećaj obostran.
Potencijalno uznemirujuća vest?
O ne.
Mi smo CIA. Užasno mi je žao.
Kejt... -Kako glupo. -Kejt...
Kejt.
Gde su? -Kejt...
Bože!
Dobar si, Džej Džej. Stvarno si dobar!
Sa svim svojim...svojim pričama.
I Sofi!
Pokušavao sam da vas zaštitim. -Džej Džej?
Sofi, idi u svoju sobu. Molim te. -Čekaj, mama.
Nemoj da se ljutiš. Da ti objasnim.
Znala si za ovo?
Sofi...
Kako si mogao?!
To mi je posao, Kejt.
Odlazi.
Sofi...
Šta sam učinio?
Bila si u pravu sve vreme. -Bila sam.
Dozvolio sam da postane lično. To sa klinkom i Kejt.
Bio sam slab.
Mislim, to što je postalo lično nije slabost.
U tvom slučaju, upropastilo ti je karijeru
i postalo pretnja nacionalnoj bezbednosti,
ali većina ljudi ima lične odnose.
Ja ne. Imam ribicu.
Kako je?
Ne baš dobro.
Takođe sam samo devojka...
...koja stoji ispred dečka...
...moleći ga da je voli.
To je najtužniji film ikad.
Iskoristila sam šetnju sa Ozijem kao izgovor da dođem da te vidim.
Pametno. Ne bi trebalo da budeš ovde.
Napravila sam ovo za tebe.
Nije ribica, pa neće uginuti. Možeš to da zadržiš zauvek.
Hajde. Ispratiću te nazad.
Nećemo se više videti, zar ne?
Ja ću...
Obićiću te tu i tamo.
Nikad te neću zaboraviti, u redu? Obećanje.
Mama? Mama, jesi dobro? Šta se desilo?
Sofi, idi da se igraš.
Opa! Sranje!
Zar nije ovo slatko?
Mala Sofi ima novog drugara za igru iz CIA-e.
Sedi.
Zašto samo ne odeš, Viktore? Molim te, samo idi.
CIA nas posmatra. Biće ovde svakog trena.
Ne, pobrinuo sam se za to, sa malo eksploziva,
i starom zgradom sa sistemom tunela,
zaostalih iz Drugog svetskog rata.
Dobar dečko. Neće zauvek ostati, ali...
...treba mi samo na dan. Nemoj da ga povrediš! -Ovog mališu?
Nikad mu ne bih naudio.
Znači mi više nego svi vi.
On je najbolji prijatelj od mog brata.
Hej!
O, Bože. Šta da radim?
Oh, e pa diraću!
Odlično, nauči dete. Ne treba meni ništa da pokažeš.
Sve je tu. -Pozdrav, porodico!
Vrata su bila otvorena. Tod je napravio svoj poznati humus.
Momci, morate da odete. -Da, familija mi je svratila.
Izuzetno ste nepristojni.
Znate li koliko je teško napraviti humus od nule?
Odlazite odmah.
U redu, to je to. Sada ste povredili Todova osećanja. Tod?
Ne mogu da verujem. Kako ste znali?
Mi ćemo uzeti to, Džej Džej.
Radije ne bih da izbušim lepotana kao što si ti.
U redu,zbunjena sam.-Vi ste u ovome? Ima li neko ovde da ne krije identitet?
Mi smo nezavisni izvođači.
Kad nacrti nisu izašli na tržište nakon smrti tvog muža,
shvatili smo da moraju da budu ovde. Odlučili smo da igramo dugu igru.
Niko ne bi posumnjao na gej par u komšiluku.
Izvini, lagali ste da ste gej?! -Oh, ne, jesmo gej.
Međutim, zaljubili smo se za vreme ove misije.
Stvarno simpatična priča. Otkrili smo da obojica imamo strast
za ceviče i projektile dugog dometa.
Oh, i ti si bio dobar.
Očekivali smo prismotru CIA-e, ali nikada nam nije palo na pamet
da bi neko stvarno mogao da se zbliži sa metom.
Ali dosta o tome. USB ključ, Džej Džej.
Ništa lično, dušo. I dalje smo prijatelji.
Ozi!
Džej Džej! -Ne!
Ne!
Idem za Markezom!
Ne mrdaj! Upucaću te pravo u to lepo botoksovano lice.
Oboje znamo da nemaš ono što je potrebno da povučeš obarač.
O, kučko, ne poznaješ me.
Nisi baš dobra s oružjem, cvetiću. -Može biti.
Ali znaš u čemu sam stvarno dobra?
U tabanju...
...uh, tabanju...
Pusti me!
Džej Džej!
...guzica.
Upadaj!
Striče Viktore, zašto ovo radiš?
Ti si moje osiguranje. I ne nazivaj me “stricem”.
Tvoj otac i ja smo se mrzeli. Ja ti nisam porodica.
Hoću kući. Vrati me. -Umukni bre! Ni reč više.
Bobi, jesi tu? Možeš da baciš oko?
Da! Da, samo da nanišanim satelit. Samo minut.
Imam je na "Pronađi moj AjFon." Ide na zapad po 88-oj.
Mogu li da predložim da držiš oči na putu?
Ili trotoaru! -Hej, ludi ste...
Koji je bre đavo na tom USB ključu? -Nuklearne stvari, kraj sveta i to.
Svejedno nije dobar razlog da lažeš! U pravu si. Nije dobar razlog!
Imam te na satelitu. Izgleda da su krenuli prema Nejpervilu.
Tamo je aerodrom. -Krećemo.
Za 400 metara skrenite levo. -Koristiš Vejz?!
Da! Tvoja vožnja me plaši.
Pusti me!
Ne mrdaj.
Kejt, ja ne bih. -Drži se!
Stigli ste do odredišta.
Opa. Nije ono što sam očekivala. -U stvari, ni ja to nisam očekivao.
Ne daj mu da ode s njom!
Šta ćeš da učiniš? -Radim na tome!
Ko gradi pistu na ivici provalije?!
Šta, kog đavola... -Zakačio si se sa pogrešnim frajerom.
To ćemo još da vidimo.
Ne brini, Sofi. Neće proći pored mene.
Počinješ da me nerviraš.
Pucam u gorivo i svi umiru.
Onda da brzo obavimo ovo.
Je l’ to do mene ili mi se ovo čini poznato?
Trenutno sam malo zauzet!
Ne, mislim, propeler i cisterna. Kao da nam samo fale nacisti.
Prestani da pričaš!
Ne! Ne!
Džej Džej!
Sofi!
Ne mrdaj!
Džej Džej, bojim se!
Ne gledaj dole!
Pogledaj me.
Sofi. Moramo da uravnotežimo avion ili će pasti.
Šta? -Trebaš da ideš napred.
Ja idem nazad i nađemo se na krilu, u redu?
Samo se kreći polako i ne gledaj dole.
Možeš ti to, u redu?
U redu.
Stoj!
Sofi, ja ću to da uzmem. -Sofi, ne radi to.
Dušo, dobaci mi to i obećavam
da ću da pustim tebe i tvog novog prijatelja da živite.
Sofi, ne.
Ne zanimaju me neki glupi nacrti, Džej Džej. Neka mu.
Dobra devojčica. Ali lagao sam.
Valjda je to porodična crta. -Ne po mojoj strani.
Prijatan let, kurče.
"Prijatan let, kurče"?
Daj o’ladi. Bila sam nervozna.
Nije loše, mala.
Džej Džej, eksplodiraće. -Hajde, kreni!
Džej Džej, čekaj!
Sofi!
Molim te.
Šta to radite?!
Smola. -Gde je zabava u tome?
U redu je. Hvala.
Nemoj nikome da kažeš da sam ovo uradio. -Šta bre...Šetaš okolo s time?
Dobro, ljudi. Ozbiljno. Prekinite aplauz. Prekinite.
Pa, suočeni smo sa velikom izloženošću kako se ovo odigralo
ali treba da znaš da imaš punu podršku porodice.
Način da se izvučeš iz vatre. -Hvala.
Puno smo razmišljali o tome, i, um...
želimo da se vratiš. -Da!
I dajem ti da biraš zadatke. Gde god hoćeš.
Pa, razmišljao sam o tome da neko vreme ne putujem.
Da ostanem na domaćem terenu? -Možda negde u Čikagu?
Možda. Ali moram to da raščistim sa partnerom.
Stvarno? -Da. Čikago?
Da! -Da. -Hm...Vau!
U stvari, volela bih da budem u kombiju.
Nema više oružja. -Ne.
A ako smo stvarno partneri,
onda bih trebalo da dobijam jednaku platu kao Džej Džej.
Da, i ja isto. -Jednaka plata. -Aha.
Hm...
Moraću da porazgovaram sa nekim iznad.
Nema iznad. Nalazimo se na zadnjem spratu.
Dobro izgledaš, Džej Džej. -Hvala dušo. -Moram da se složim.
Fuj! Ne!
Uh, Sofi, igraćemo se šugice. Dođi!
Dolazim odmah.
Biti popularan je ponekad pravo gubljenje vremena.
Zabavi se, dete.
O, Bože.
Molim te, ne.
Vežbali smo, pešovani!
preveo: metohr Obradio na srpski: Undertaker101
Preuzeto sa www.titlovi.com