www.titlovi.com
Prevod i obrada: IDA*
OTAC
Bumsleng zmija sinoć je ukradena iz Zoo-vrta. Veoma je opasna.
Oče.
Kakve su vesti o mom unuku?
Nema promene. Nije se probudio.
Posao oca je da zaštiti svoju porodicu.
Kada je Vataru bio na tom krovu...
kada su ga gurnuli...
gde je bio njegov otac?
Vataru je srećnik. Nikada se ne zna...
od kakve te grozne sudbine spase loša sreća.
BRZI VOZ
TOKIO
Hvala što si ovako brzo prihvatio posao. -Ja sam super.
Dobijate novog i poboljšanog mene.
Od kad idem kod Berija, miran sam kao nikada do sada. Nikada!
Ne reagujem naglo u nekim situacijama, prihvatam ljudske nedostatke.
Malo sam se brinuo oko povratka na posao, ali, kako Beri kaže,
"Daj svetu mir i mir će ti se vratiti".
Mislim da tvoj terapeut zaboravlja od čega živiš, Bubamaro.
Bubamaro?! -Aha, tvoje novo operativno ime. -Bubamara? Stvarno?
Ne sviđa ti se. -Je l' se tebi sviđa? -Sviđa mi se. -Pa, ako se tebi sviđa...
A, kapiram šta radiš! Bubamara navodno donosi sreću.
Ne prati te maler. -Stvarno?!
BUBAMARA
Moj maler je biblijski! Ni ne pokušavam da ubijam ljude, a neko umre.
Preteruješ. -Je li? Moj poslednji posao?
Kad sam slikao onog političara. Sećaš se potrčka samoubice što se popeo
na krov hotela, jer više nije mogao da izdrži?
To je više bio njegov maler nego tvoj.
Drži se, druže!
I nije umro, ok?
Odvezao si ga u bolnicu. To je sreća. Zavisi kako gledaš na to. -Naravno.
Sviđa mi se ovde. Mogao bih da živim ovde. Sviđa mi se atmosfera, ljudi su pažljivi,
Svi osim ovog lika.
Kako to da je ovaj posao tako dobro plaćen? -Karver je trebalo da ga radi,
ali ima nekih stomačnih problema. -Karver?
Nemoj da jedeš krabe u Nju Stentonu.
Zamenjujem Karvera? Mene si stavila na drugo mesto?
Hteo si nešto jednostavno za početak. Jednostavnije biti ne može.
Sranje! -Šta sranje? -Mora da mi je ispao ključ kad me onaj udario.
Koji je beše broj? -523.
Karver!
Koji lik! Moraće da poradi malo na sebi.
Javlja da je bolestan. Šta je to? Srednja škola? -Zvučiš veoma zrelo.
Znam da sam kritičan. Moram da poradim na tome.
Ali, Isuse, kakav seronja. -Ti imaš najčudnije zahteve. Petarde?
Veoma sam produktivan. -Molim te, reci mi da nisi naručio prah za uspavljivanje.
Jok! -Onaj čuvar u Enkoridžu zamalo nije umro od srca.
Malo sam preterao sa dozom.
Uzmi pištolj.
Kartu, molim.
Hvala što koristite naš voz. Prva klasa je u onom pravcu.
Pretpostavljam da nisi uzeo pištolj.
Beri kaže da je svaki sukob šansa za mirni... Šta ono beše?
A tvoj savetnik ti kaže da neki sukobi zahtevaju pištolj.
Ok, krećem.
Eto, počinješ. -Hej, ovo je lepo.
Ekonomska klasa.
Razmišljam da krenem solo. Radiću samo lake poslove.
To je užasan biznis plan.
Nema više sociopata, manijaka. Samo kvalitetni ljudi. Beri kaže
da je došlo vreme za promene. Mislim da je u pravu.
Beri ne zna šta radiš.
Ok, ovako. Voz ima 16 vagona, 10 ekonomske klase
i 6 prve klase. Zapamti, na svakoj stanici stoji samo jedan minut.
Jebote. Pazite malo. Je l' ovaj slep ili šta?
E morao si da mazneš.
LIMUN & MANDARINA
O, ne. Jeste Vi dobro?
Ok.
Hvala.
Zašto to radim? Opsesija ili šta već. Ako vidim, moram da uzmem.
Moraš da porazgovaraš sa nekim, stvarno. -Zlatne ribice, a ja... ma, ne razumem.
Ok, prosto je. Zgrabim i maznem. Grabljenje i mažnjavanje.
Na ručki kofera je nalepnica voza. -Koferi imaju vlasnike, vlasnici nisu baš kul.
Poslednji podaci kažu da će vlasnici biti u ekonomskoj klasi. -Vlasnici? Množina?
Treba da unesemo pištolj. -Ja sam htela. Ti si izabrao duhovno prosvetljenje.
Kartu, molim.
A, kartu. Izvolite. -Ne, ne. Račun.
Sranje, mislim da sam je ispustio u...
Taj račun pokazuje da sam kupio kartu, zar ne?
Jedna stanica. -Da. Domo arigato.
Mislio sam da se ovde klanjaju.
JA SAM GA GURNULA Prva klasa, sedište B4
Izvini dete, tražim...
Pronašao si je!
Limune? -Mandarino? -Krvariš, druže.
O, Bože! Jebote, koga sam ubio?
Stavi maramicu na to ili nešto. -Krv nije moja, druže. -Kako znaš?
Ja ne krvarim. -Pa, onda razgrni jaknu srkroz. Neka svi vide...
Hoću da vide moju kravatu. -Šta ti je, jebote? Zakopčaj kaput da niko ne primeti.
Prvo će primetiti klinačka operativna imena, ali, ako već moramo da budemo voće
zašto da ne budemo Jabuka i Pomoradža? -I, šta je u koferu? -Što me to pitaš?
Znaš šta je u koferu. -Lova, uvek je lova.
Mandarina je otmeno. -I sad kažeš da je voće otmeno?
Da, mešavina aperitiva i voća. Prilagodljivo, kao i ja.
Znači, 6 vagona ekonomske klase, puta 30 putnika po vagonu,
pa svako po 2 torbe... dakle, 2 puta 30... Da!
Nema jebene šanse da nađem jedan kof...
Čekaj! -Šta je? -Nalepnica voza na ručki? -Da? -Bokca mu poljubim!
A zašto sam ja Limun? -Zato što si kiseo, niko ne voli limune.
Ne seri! Limunada, limun pastile... -Za bolno grlo? -Pita od limuna...
Kada si poslednji put jeo pitu od limuna? -Kolač od limuna.
Izvini, jel' ti to pričaš o limunovima? -Imam kofer. -Odlično! -Je li? -Da!
U čemu je fora? -Nema fore. -Uvek ima neka fora. -Izađi iz voza.
Baš volim limun, ali ne kao operativno ime.
O, vidi ovo! Uspavana lepotica! -Buđenje! -Sa'će jaja i slanina.
Gde sam?
Sad si siguran. Tvoj otac nas je poslao. -Radite za mog oca? -Polako...
Možemo te vratiti tatici u kutijici. -Zapravo, mi smo spoljni saradnici.
Ja sam Mandarina, on je Limun.
Kao voće?
Jesi gledao "Tomas, parna lokomotiva"? -Evo ga, počinje.
Šta možeš danas da gledaš? Ništa. Miks nasilja i drame, nema poruke, čemu to?
Šta možemo da naučimo? Sve što znam o ljudima, naučio sam od Tomasa.
O, da, izvadi nalepnice. -Uvek nosim nalepnice, znaš to.
Evo, Mandarina, na primer. On je Gordon. Ovaj plavi. Gordon je najjači
i najvažniji, ali, ne ume da sluša druge.
Šta, bre? -Neki ljudi su Edvard, dobri, fini, neki su Henri.
Vredni, jaki. Neki ljudi su Dizel. Jebem ti!
Oni su nevolja. Znaš? Ti mi ličiš na Persija.
Mlad, dobar, ne baš čist u glavi. -Jesi završio? -Jesam.
Nego, tvoj tata nas je unajmio da te izvučemo iz nevolje
u koju si se bio uvalio, nevaljalče! -Zašto Mandarina i Limun?
Zato što je otmeno. -Ma, daj, jebote, to nije važno. Ono što je važno,
su 17 mrtvaca koje smo ostavili tamo dok smo te spasavali od Trijada
koji su te kidnapovali i planirali da traže otkup
od tvog psihotičnog i sjebanog oca. -U stvari, bilo ih je 16.
Šta reče?! -16 ubistava, druže. -Ne, 17. -16. -Sad mi već ideš na živce!
16! Proći ću glavom kroz zid!
Možda će ti to poboljšati pamćenje... -Šta je sa tobom, jebote. Bilo ih je 17!
Jebem ti, dođe mi da te udavim! -Neće ti smetati da ih sad prebrojimo?
KOLIKO SU LJUDI UBILI?
Jedan.
Dva, tri.
Pet likova koji igraju poker.
Onaj veliki. -Da, veliki.
Danas, molim te!
Deset!
Tri lika sa mačevima.
Zašto uvek donesete mačeve?
Hteo sam da probam. Pa, svako bi hteo.
Ludilo su ovi mačevi!
Vreme je za jaffa-keks. -Šta kažeš na mančmelou? -Može.
Četrnaest, petnaest.
I tupan na motoru.
To je 16. -Zaboravio si na jadnog, nevinog civila na ulici.
Hej, druže, druže, jesi dobro?
Sranje! To nije bila naša greška. -Nije bila naša greška? -Ne.
Šta bi Tomas rekao, Limune?
To nije lepo. -Ja ću preuzeti odgovornost, druže.
Uopšte ne zvuči kao on.
Pravim razmak između mene i vlasnika. -Jesi nervozan? Zvučiš nervozno.
Zato što jesam nervozan!
Gle, ja ću da siđem na sledećoj stanici. -Svi ćemo lepo da sedimo ovde.
Znaš kako zovem tvog babušku? -Naravno da znam. -Bela Smrt.
Nije baš voćka. -Ne. Eto. Ima jedna priča, zaustavi me ako si je čuo,
o ženi koja se našla u nezgodnoj situaciji da duguje tvom ocu izvesnu sumu novca.
Problem je bio što joj je trebalo malo više vremena da skupi taj novac,
ali, platila je 5 minuta kasnije. -Šta joj je uradio? -Isekao joj je ruku.
Ne seri, jebote! -Dugovala mu je po prst za svaki minut.
Ali, nije on monstrum da joj seče jedan po jedan. Odsekao ih je sve jednim potezom.
Suviše je lako. -Previše mozgaš. -Ti nemozgaš. -Ta reč ne postoji.
Postoji. -Stvarno? -Mislim da postoji. -Jesi je izguglao? -Nema veze.
Šta bi Beri rekao? -Rekao bi da negativna očekivanja vode ka negativnom ishodu.
Au! Koliko si ono rekao da ga plaćaš?
Naš posao je da te čuvamo i da vratimo kofer sa celom otkupninom.
I po završetku ovog posla, ja planiram da... Limune?
Gde je kofer? -Sakrio sam ga.
Kofer, Limune. Idi i donesi mi jebeni kofer.
Tvoja obaveza... Prema mome ocu.
Njemu ne treba razlog da bi ubio ljude kao što si ti. Treba mu razlog da te ne ubije.
Da li ima neki?
To me jebeno zbunilo. Halo? -Imaš li sina Bele Smrti?
Misliš drkadžiju sa glupavim tetovažama po faci? Da, tu je. -A kofer? -Da, naravno!
Obojica ćete izaći na stanici Kjoto.
Onda će tvoj posao sa njim biti završen.
Bio je tu malopre. -Pa, više nije. -Moramo naći osobu koja je uzela kofer.
Možda si u pravu. Možda je sreća počela da mi se smeši.
PRINC
Ti! -Da.
A ti si Jamuči Kumura i došao si da me ubiješ.
Roditelji me zovu "maljenki princ", što znači Mali princ.
Očigledno su želeli dečaka.
Sačekaćeš, ako želiš da čuješ celu priču.
U suprotnom, biće ti jako, jako žao.
Bolnica je. Ćao. Da. Trenutno vidiš dečaka?
Ako ti se ne javljam svakih 10 minuta,
ili se ne javim na ovaj telefon kada me budeš zvao,
hoću da uđeš unutra i ubiješ...
Izvini, kako ti se beše zove sin? -Vataru.
Tako je, tako je, ubij Vatarua.
Zar ti nije drago što smo sačekali?
Imamo sina. To je naš posao.
Naš posao je da se vratimo sa njegovim sinom i sa njegovih 10 miliona dolara.
Tri načina opisuju našu trenutnu situaciju. Znaš li koji su?
Naravno da znam. Spasiti-Njegovog-Sina. To je mnogo važnije od novca.
Ti stvarno ne znaš ko je Bela Smrt. -Znam ko je Bela Smrt.
Rekao si mi pre 5 minuta. Seče ruke...
Uopšte ne znam zašto se zamaram i šaljem ti izveštaje mejlom.
Stvarno ne znam.
Japanskim podzemljem vladao je čovek po imenu Minegiši.
Minegiši je bio okrutno kopile, ali, tradicija i odanost bile su mu najvažnije.
Kad si unutra, onda si unutra, onda si familija, kao rod rođeni.
A onda se, iznenada, pojavio taj ogromni, jebeni tip iz Rusije.
Šuškalo se da je bio u ruskoj mafiji i da je bivši KGB-ovac. Niko ne zna istinu.
Ono što se zna, to je da je Rus napredovao.
Malo po malo, ubistvo po ubistvo.
I veoma jebeno brzo, postao jedan od Minegišijevih najbližih saradnika.
Ljudi su mu rekli: Sačekaj malo, tip je tek stigao, ne sme mu se verovati.
Opasan je, rekli su mu. Moderna kuga. Bela smrt.
Naravno da su bili u pravu.
Napravio je svoj savez.
Svoju bandu.
I šta je uradio? Zabo mu je nož u leđa. Mislim, metaforički.
Naravno da mu je razneo mozak.
Zatro je ime Minegiši u samo jednoj noći
i napravio carstvo dostojno imena Bela Smrt.
Nego, da ti objasnim na prost način.
Taj bezdušni psihotični vođa sa najvećom kriminalnom organizacijom na planeti
nabio nam se direktno u bulju!
Taj drkadžija je definitivno Dizel, zar ne? -Ako mi još jednom pomeneš Tomasa,
upucaću te direktno u facu. -Ok, ok...
Ali, ako je tako opasan...
Kako to da je unajmio dva nasumična operativca, a ne nekoga ko je kao on?
Da si pročitao izveštaj, onda bi znao da je imao ženu.
Imao je ženu? -Da, ona je bila najvažnija stvar u njegovom životu i umrla je.
Saobraćajka, takvo neko sranje.
Živi u svom skrovištu i nije ga napustio otada. -Jedna neimenovana lokomotiva
bi rekla da je to bila životna lekcija.
I nije on unajmio dva nasumična operativca Limune. Ne!
Tražio je najbolje! Tražio je dvojicu odgovornih za posao u Boliviji.
BOLIVIJA
Tražio je profesionalce koji neće zajebati. Tri reči Limune...Sjebani-Smo -Skroz!
Šta želiš? -Ljudi misle da sam samo neka mlada devojka.
Nečija buduća supruga.
Buduća majka.
Ali, ja nisam ni u čijoj priči.
Svi ste vi u mojoj.
Kakve to veze ima sa mnom, jebote?
Ti radiš za bosa koga se boje svi u gradu. Belu Smrt. Negiraj koliko hoćeš,
ali radiš za nekoga ko radi za nekoga drugog, itd, itd.
a sve se svodi na istu osobu.
Pre dva dana, predao si kofer jednom od saradnika Bele Smrti.
A ja sam videla svoju šansu. Prati kofer i pronađi Belu Smrt.
Ne znam šta misliš da ja mogu da uradim za tebe.
To mi je omiljeni deo priče! Ti ćeš ga ubiti za mene.
Kako ću ja, jebote, da ubijem Belu Smrt?
Videćeš.
Vidi ti to! Tačno na vreme.
Sedi, opusti se malo, nemoj da si tako napet.
Spasli smo mu jebenog sina. Sad nađemo seronju koji je uzeo kofer i sve sređeno.
Kao da se ništa nije desilo.
Još uvek imaš taj prsluk?
Prsluk ti daje lažan osećaj sigurnosti. Mogu da te upucaju u vrat.
Isto tako te čuva da te ne upucaju u grudi, ali izgleda da nisi gledao epizodu Tomasa.
Stvarno sam zapanjen, jer je to stvarno težak crnjak.
Sad ili nikad, brate.
Prvo žena, sad i sin. To je mnogo belih smrti.
26 GODINA RANIJE
Želiš li budeš snažan sine? -Da.
Bićeš snažan.
VUK
Srce moje.
Neee!
Naći ću kučkinog sina koji je uradio ovo!
Ala imaš sreće seronjo!
Ubo si me?!
Ja te i ne poznajem!
Došao sam da se osvetim! Ko je ubio El Saguara, ubio je i moju ženu.
Ali, sudbina je udesila da ubijem dve muve jednim udarcem.
Možemo li da napravimo tajm-aut? Ispričaj mi sve.
Nikada neću prestati da te jurim. -Šta?!
Možeš da bežiš koliko hoćeš! Ja ću te naći! -Zašto?!
Uništiću ti život, kao što si ti uništio moj!
Ja te uopšte ne poznajem!
Srce moje.
Šta, bre? Stvarno?
Neka ti ovo bude lekcija o toksičnosti besa.
Samo proživi svoj život. Ali sam.
Ko si ti?
Stavi mu ove. To su Momonga naočare. -Šta je Momonga, jebote?
Ide uvek posle Tomasa.
Ok, tako. -Idi spavaj sad.
Jagoda!
Ne sme da mrdne iz ovog voza! Vidiš kofer, sredi ga, kogod da je!
U redu, popričaću sa njim i "popričaću sa njim".
Što mu ne ispričaš priču kako je Gordon upoznao Persija,
a Persiju sada ide krv iz jebenih očiju?
Mislio je, Kevin.
Jebem ti.
Izvinite?! -Oprošteno vam je, jebote!
Konichiwa
JOHANESBURG
Jo'burg!
Izvini druže!
Daj mi...
Sranje! Jebem ti... To nije bilo 1 minut.
Promašio sam stanicu. -Zašto? -Zato što me Bog mrzi. -Ona te ne mrzi.
Je l' još imaš kofer? -Sakrio sam ga. -Siđi na sledećoj stanici.
Zvuči tako lako kad ti kažeš.
Je l' ti znači nešto ime El Sigarilo?
El Seguaro? Kartel bos? -Zašto mi to zvuči tako poznato?
Bio je na venčanju na koje si se ubacio u Meksiku. Bio si konobar.
Znao sam da znam tog tipa od nekuda! Baš sam dobar sa facama.
Čekaj, koji tip? -Izvinite, odmah se vraćam.
Hteo je da me izbode jer sam prosuo vino na njega, sad je mrtav. -Ubio si Vuka?!
Nesrećni slučaj. Moraću da procesuiram svoje učešće u tom incidentu. U ponedeljak.
Sranje, jebem...Ne. -Sranje, jebem, šta?
Sećaš se ona dva ludaka iz Bolivije što su poubijali one silne ljude?
Blizanci? -Pa, nisam baš siguran da su blizanci. -Svi znaju da su blizanci.
Pa, jedan od njih ide pravo ka meni.
Drugog sam video na peronu. -Zauzeto! -Sad bar znamo ko su vlasnici kofera.
O tome ti pričam. Moraćemo ozbiljno da porazgovaramo o kalibru ljudi
kojima smo okruženi. -Zašto šapućemo?
Halo? -Bela Smrt bi voleo da zna zašto ste izašli iz voza? -Na svež vazduh.
Naređenja su bila da ostate u vozu.
Šta sam ja, bejbisiter, pa me zajebavaš?
Ja sam profesionalac. Staram se da kofer i njegov sin budu potpuno sigurni.
Mogu li da idem i radim svoj posao? Veoma si ljubazan, hvala ti mnogo.
Jebote! Isuse Hriste! -Veoma je nekulturno pričati mobilnim u vozu u Japanu.
Je l' ovo dovoljno nekulturno za tebe jebeni drkadžijo? Nabij taj jebeni šešir
u svoje jebeno dupe, jesi me čuo?
Jebem ti ovaj posao!
On će da me uči... Ma, odjebi!
Izvinjavam se, molim vas, nisam znao da je ovde jedna mlada dama. Oprostite.
Da niste slučajno videli nekoga da je prošao sa srebrnim koferčetom?
Ima nalepnicu voza na ručki.
U stvari, jesam. Čovek sa naočarima sa crnim ramom ga je nosio. Otišao je tamo.
Hvala ti, srećice.
Jebeni kreten!
Idemo.
TIP SA CRNIM NAOČARIMA! ZAUSTAVI GA!
Ćao! Pištolj je ispod... -Psst! Ovo je "tihi" vagon. Pričaj tiše, sine.
Pištolj ispod ovog stola je uperen pravo u tebe...
Izvini, ništa te ne čujem. -Pištolj je...
Samo te zajebavam, druškane.
Prošlo je puno vremena od Johanesburga.
Da. Ko si ti, jebote? -Stvarno? Ne sećaš me se?
Izgledaš kao svaki beli beskućnik koga sam video.
Ok.
Pa, imam nešto što mislim da traž... Stvarno? Ne sećaš me se?
Izvini čoveče, jesam veliki, ali, ne sećam te se. -Upucao si me.
Upucao sam mnogo ljudi. -Upucao si me dva puta.
Pa, imaš takvu facu. I naočare sa crnim ramom.
Bezobrazni tip koji nam je uzeo kofer.
Jeste. Jesam. Znaš, radio sam puno na sebi od Jo'burga.
Oprostio sam. Krenuo sam dalje. Naučio sam da je svaki mogući sukob
mogućnost za razvoj. Put ka miroljubivom ishodu.
Interesantno. -Ko je to? -Nemam pojma.
Kako si znala da je to tu?
Zar nisam pomenula? Uvek sam bila srećne ruke.
I tada sam se dugo i dobro zagledao u ogledalu.
I znaš šta? Druže, nije mi se dopalo ono što sam video. Znaš?
Znaš?
Između nas je sada zid.
Ali, to je iluzija.
Jer, u svakom zidu, postoji prozor...
Postoje vrata... -Samo da pitam... Svaki dan sa tobom je jebeno bolan.
Dobro. Ti i tvoj partner. -Ja sam Limun, on je Mandarina.
Ok. Limun i... kao voće? -Bravo.
Kakav ti je plan? -Evo plana. Ja vam vratim kofer. Vi me ne ubijete,
date kofer vašem poslodavcu, on ne ubije vas. Vi ste živi, ja sam živ,
svi srećni, svi su na dobitku. Šta misliš?
Kako znaš da te, ko god te je angažovao, neće ubiti jer nisi završio posao?
Gubitak. Nema sreće. -Čoveče, ja samo hoću da izađem iz ovog voza
i da odem u neku zen baštu ili tako neko sranje, znaš?
Prihvatio bih tvoju ponudu. -Odlično! -Ali, onda nisi trebao da ubiješ nekoga, zar ne?
Kako si znao... -Nije baš bio dušica. -To je bila nesreća, tragično.
Super ti je ta priča, brate, ali, mislim da si ti imao svoj plan da izađeš
iz voza sa tim koferom, nama nakačiš mrtvaca,
U nadi da će Bela Smrt biti zauzet sečenjem naših ruku umesto prstiju.
Kao što Tomas lokomotiva uvek kaže: Prostije je bolje. -Emisija za klince?
Da, jebena dečij... Sve o ljudima sam naučio od Tomasa. Sve!
Stvarno? -Zato mogu tako dobro da pročitam ljude kao što si ti. Ti si Dizel.
Nisam Dizel. -Ti si najdizelniji Dizel... -Ni blizu! -...od svih jebenih Dizela
koje sam video u svom životu. Jer, Dizeli blefiraju. Odu predaleko.
Ja pokušavam da izbacim dizele iz svog života, znaš?
Da je ispod ovog stola pištolj, bio bih mrtav kao onaj klinac tamo.
Moraš da nađeš snage da slušaš!
Hajde tabadžijo,
Upucavanje broj tri.
Nemam ni vremena ni strpljenja. Jebem ti.
Je l' ti to mene pratiš? Stop!
Psst! Zvaću konduktera!
Duvajte ga, gospođo! Izvinite, izvinite, radim na tome.
Nisam ja Dizel, ti si Dizel.
Ovde je još jedan mrtvak. -Naravno. -Nisam ja kriv.
Mislim da je to sin Bele Smrti. -Jesu li te blizanci prepoznali? -Jesi me čula?
Bela Smrt. Smrt. Smrt.
Ima da me juri. Još neko radi posao u ovom vozu.
Blizanci! To znamo. -Kažem ti, nisu blizanci. Zloće jesu, ali nisu blizanci.
Oni su ovde zbog dečka, ali, neko je ubio dečka.
Tip sa nožem. -Vuk?
Rekao je da je došao da se osveti. Slučajno je naleteo na mene, jer... naravno da jeste.
Slušaj ovo. Klinac je otrovan na isti način kao
El Seguaro na venčanju. -El Seguaro? Isti ubica? -Da.
Pravi sam Mekgajver.
BUMSLENG
Ceo Japan je u strahu, jer je ukradena smrtonosna zmija.
Bumsleng zmije imaju veoma jak otrov.
Njihov ugriz može izazvati unutrašnje krvarenje...
kao i krvarenje kroz otvore na telu.
Sranje! -Šta radiš?
U čemu je problem? -Jebeš ovo, čoveče. Jebeš Kartera.
O, Bože, na trenutak sam... Isuse Hriste, k'o da te pregazio traktor.
Dobro. Još 5 stanica do Kjota. Biće sve superiška.
Je l' bi me opisala kao nekoga ko je konstantno napet? -Ne. -Jebem ti!
Ako nisam bila jasna, rekla sam da. -Kondukter. A ja nemam kartu.
Ne bih rekla da ti je to najveća briga.
Lik je k'o mađioničar. Svuda ga ima.
Ako me uspori i ne uspem da uhvatim tog tipa, mrtav sam. Mrtav!
Sačekaj malo.
Hej, brate? Hoćeš da zaradiš lakih 200 dolara?
Je l' to nešto seksualno?
Jok!
Ma, zezam se. Šta ti treba, brate?
Mama!
Igra je gotova, frajeru! Gde je kofer? Reci i obećavam da ću te upucati samo u...
Ček, čekaj, jel' to ono seksualno?
Pičko! -Sviđa mi se akcenat!
Dođi!
Zamisli! -Šta? -Pa, čoveka. Koji čuva tvog sina.
Pitam se kako li će to uraditi? Jastuk preko lica?
Ili možda nešto lukavije? Vazuh u sistemu infuzije?
Ne, ne, zadrži ga.
Nevina mlada devojka te neće nigde odvesti
ako nemaš napunjen pištolj.
Bolnica. -Stavi na zvučnik.
Oče! -Juići? Zašto si otišao iz bolnice?
Budi iskren.
Ko je tu sa tobom?
Saznao sam ko je gurnuo Vatarua sa krova.
Jesi li otišao u policiju?
Hteo sam to sam da sredim.
Sine moj.
Ne možeš kontrolisati ono što nam je sudbina namenila.
Oče.
Žao mi je.
Nismo još gotovi. Sedećeš ovde
i isprobaćeš svaku moguću kombinaciju, dok ne otvoriš taj kofer.
Dete, to će potrajati... -Ne. Neće. Probaj sve na 9. Samo kažem.
Dobro, evo ga. -Prišunjao si se.
Sada nam je najbolja opcija da Beloj Smrti dovedemo čoveka koji mu je ubio sina.
Da, ali ćora ga nije ubio. -Baš me zabole! -Pročitao sam ga, nije on taj tip.
Da te pitam nešto Je l' voliš ti svoje ruke? -Znaš da ih volim!
Neko će morati da preuzme krivicu, zar ne?
Jesi li ti ili ja?
Sranje, seronja mi je uzeo mobilni! I pištolj. Taj mi je bio omiljeni. Kreten!
Razbiću tog seronju!
Izađite iz voza na sledećoj stanici sa koferom. -Čekaj, zar nismo rekli Kjoto?
Plan sa Kjotom ostaje.
Bela Smrt hoće da se uveri da ste iskreni u vezi situacije.
Nama je svejedno.
Samo treba da nađemo kofer koji nemamo, a voljeni sin je mrtav.
Šta misliš?
Niko neće nas da sredi!
Rečeno je da svi izađete iz voza. -Za razliku od tebe, ja sam profesionalac.
Proveravam da nam Jakuze nisu nešto smestile,
ali, očigledno nisu, jer je tu neki plesač iz '80ih, a?
Gde ti je blizanac? Mandarina? -Ja sam Mandarina.
Limun čuva kofer. -A sin Bele Smrti? -Da, tamo je.
Maši drugarima, princezo.
Taj je stvarno otkačen, jel' da? Nego, idem ja, voz kreće za 10 sekundi.
Ćaos! Držite se plana u vezi Kjotoa. I učinite mi uslugu.
Skinite mi se s grbače, jebote!
Dobro je prošlo, a?
Da, popušili su. A mi moramo da nađemo tog ćoravog kretena iz ovih stopa.
Ja idem gore, ti idi dole, proveri još jednom kad završiš.
Ako ga vidiš, nagodi se sa njim.
Gore je...? -Na ovu stranu.
Vozovi uvek idu na dole. Nego, budi oprezan, još nešto se dešava ovde.
Je li? -Da. Još uvek osećam da je Dizel ovde, a ja ne mogu da ga nađem.
Jebote, šta sam ti ja rekao? Rekao sam da... -Ćeš me upucati u facu. -Tako je.
Ipak, Tomas me je naučio kako da pročitam ljude ko su stvarno
I nikada nisam pogrešio. -Nisi. -Ćora nije naš tip.
Ok.
Prvo pucaj, pa onda smišljaj odgovore.
Uvek.
Limune! -Da?
I ti budi oprezan.
Ovaj voz je raketa, stići će za čas.
Još 7 minuta i izlazim iz ovog voza. -Je l' se kriješ u kupatilu? -Da.
Jesi li probala ove pametne wc šolje? Pravi su užitak.
Da sam imao jednu od ovih, bogami bih razvaljivao guzice.
Granice... moramo postaviti granice...
Jebote!
Au, jebote!
Opa!
Vidi ti to! Znala sam da će moja sreća preći na tebe.
Šta to radiš, jebote?
Radim isto ono što sam uradila sa pištoljem koji držiš.
Samo činim stvari zanimljivijim. Osiguravam se,
moglo bi se reći. -Jebiga! -Ako te pištolj ne ubije, kofer hoće.
Ovo može da mi eksplodira u ruci svakog časa!
Ne, neaktivan je osim ako ne pucaš, pa, nemoj da pucaš, kapiraš?
Za razliku od ovoga što stavljam u kofer. Ovo je veoma...
Ovo uopšte nije neaktivno.
Da li si znao da se desio 31 pokušaj da se ubije Bela Smrt i to unutar njegove bande?
Svakog od njih, pogubio je sa njihovim ličnim oružjem.
Kapiraš koja je moja poenta?
Kimura, dovela sam te ovde da snimim film. -Gurnula si mog sina sa krova. -Tako je.
Dovela si me u ovaj voz, nameštaš da budem ubica koji će ubiti Belu Smrt
mojim pištoljem koji će mu eksplodirati u lice.
Jako dobro. Jako, jako dobro. -To je glup plan.
To je... Fantastičan plan.
Zauzeto!
Sećaš se onog mafijaškog hirurga koji je umro u sred operacije srca?
Da, imao je šlog, je li? -Ne, to je bila zvanična verzija. Bio je otrovan.
Ubica radi pod imenom Stršljen.
O, moj Bože!
Koristio je otrov zmije bumsleng.
Otrov zgrušava krv zbog čega krvariš iz svakog otvora na telu.
Ako se protivotrov ne ubrizga u roku od 30 sekundi, mrtav si. Zanimljiva činjenica.
To je isti otrov koji je korišćen na... -El Sigardu.
Kaže se El Saguaro. -Šta Stršljen radi u ovom vozu? -Pa, kakav god dogovor da je
napravljen, nije išao uobičajenim kanalima. Nešto drugo se ovde događa.
Još uvek je zauzeto, gospođo.
Vuk je provalio ko je Stršljen, došao je ovamo da osveti svoju ženu,
svog bosa, došao je da opali Stršljena. -O, Bože, jesi ti upravo rekao "opali"?
Jesam, povlačim reč. -Ne, treba da ostane tu gde jeste.
Ako provalim ko je Stršljen, mogu da ga dam Limunu i Mandarini, da oni ne opale mene.
Stvarno? -Vidiš kako sam to sročio? -Baš si ponosan na sebe, zar ne?
Isuse, obično su kulturniji...
Gospođo, izvi...
To je baš kul.
Čekaj, znam ko je ubio klinca. -Baš me zabole! Gde je moj jebeni kofer?
O, ne hvala. Ne treba ništa. -Ja bih baš želeo flašu vode.
Je l' imate... nešto gazirano? Mehurići?
To je to. Hvala. Domo arigato.
Brate, sad sam se setio da sam dao svu lovu onom tipu da nosi moju kapu i naočare?
Možeš li da...
Koliko za flašu vode, srce?
Nema na čemu. 1000 jena. To je 10 funti za tu vodu, druže.
Domo arigato.
Siguran si da nećeš da porazgovaramo? -Ne bih rekao, ne.
Znam ko je ubio klinca. -Je li? Ko je to uradio, jebem ti?
U vozu je! -To baš sužava izbor, a?
Hoćeš da se javiš? -Ne! -Možda bi trebao da se javiš.
Možda je nešto važno.
Ok, možda je to tvoj tip.
Da, šta hoćeš? -Bela Smrt kaže da izađete na sledećoj
stanici i da držite kofer ili će ubiti sve u vozu.
Ok, dobro, uradiću to, ali Limun je trenutno malo zauzet.
Ovog puta, obojica. Sa koferom. Ili svi umiru.
Jebeni paranoici, ovi ludaci. Da nemaš kofer kod sebe, a? -Ne.
I onako ne bih stigao do Limuna na vreme.
Ti još uvek imaš njegov telefon. Je l' imaš pištolj?
Ne volim ih. -Pa...
Igra je gotova druže. Ako išta, pošto si izgleda jebeno težak kreten,
drago mi je što ćeš umreti sa mnom. -To je lepo.
Nego, jel' znaju oni uopšte kako Limun izgleda?
Au! Vas dvojica baš izgledate kao blizanci, a?
Ok, imamo kofer. Šta sad? -Ići ćete do stanice Kjoto.
Ok, uradićemo tako. Odlično.
Hej! Jeste li otvarali kofer? -Ne, naravno da ne.
Nisam ni tražio kombinaciju da bih bio sigurniji, ali... -Da...
Da niko ne bude alav.
Znam, znam, izvini, izvini!
Izvini! Imam taj problem sa malerom... -Sve sam držao pod kontrolom...
Pa zašto si onda... uopšte... -Hteo sam da im prodam priču.
Što onda nisi na pijaci da prodaješ jebene dezodoranse i čarape?
Ali, pušili su priču. Bili su... uuf... im'o sam ih!
Dokazala si da si pametnija od svih ovde, dete.
Molim te! Molim te, dete!
Pozovi svog čoveka. Uradiću šta god želiš, samo...
On je moj sin.
Tvoj sin. Znaš li kako je bilo lako nagovoriti ga da me prati na taj krov?
Nisam mislila da će ti trebati 3 sata da ukapiraš da ti je sin nestao.
Ti si užasan otac, a tvoj sin će platiti za sve tvoje greške.
Ne znaš ti ništa. O životu.
Kako je težak. Ti si samo... jedna razmažena devojčica.
koja se iskaljuje na igračkama, kad joj mama kaže da ih spremi.
Izvinite! Nisam hteo da Vas prekinem, ali, da li ste možda
videli malog, belog kretena sa debelim naočarima da je prošao ovuda?
Ne. -A srebrnu torbu sa nalepnicom voza na ručki? Jeste videli to?
Čini mi se...Ujko Kimura, jesi li video srebrno koferče sa nalepnicom...
Jeste li rekli sa nalepnicom voza na ručki? -Da. Na ručki. Nalepnica voza.
Ne. Nisam videla ništa tako. Mislim da bih to zapamtila.
Ujka Kimura? -Da. -Jeste li dobro? To... -O, da. Nikad se ne brij u brzom vozu.
O, dobro, ja ću samo da produžim. Ma, u redu je. Izvinite me, ujko Kimura.
Čuvajte se, ljudi. Samo još nešto... Većina ljudi bi odmah pomislila na kofer
pošto je ovo dugo putovanje i to, ali ti...
Ti si rekla koferče. Nisam rekao da je koferče u pitanju. Mislim...
da sam našao mog Dizela.
Znaš šta nas čeka u Kjotu?
Trebalo bi da odmah izađemo iz ovog voza.
Ako misliš da ću da izađem iz ovog voza bez Limuna ili kofera,
u velikoj si zabludi.
Ok. Kofer je u salonu prve klase, ispod bara, u kanti za đubre.
Tvoj je. Ja izlazim. Idem da nađem neki hram i da preispitam svoje izbore.
To zvuči veoma lepo, ali, ovako stoje stvari. Još uvek mi treba žrtveno jagnje.
Znaš, razumem. Kapiram.
Razbijam glavu sve vreme oko toga. Razmišljam...
Da li da ga predam u jednom komadu, ili iseckam na male komade i nabijem u kovčeg?
To mi se trenutno mota po glavi. -Ili?! -Šta, imaš možda bolju ideju, a?
Znaš, ispred nas je samo zid, ali, to je iluzija, čoveče.
To je samo zamisao, znaš, jer, u tom zidu postoji prozor.
Prozor mogućnosti. Dođavola, vrata. U zidu postoje vrata.
Ne mogu baš da te pratim. -Poenta je, da se ta vrata zatvaraju.
Sad je jedino pitanje ko je od vas Dizel, a ko je Patak. -Patak?
To je emisija za klince."Tomas lokomotiva" -Blizu. "Tomas parna lokomotiva".
Molim Vas, gospodine. Ovaj čovek me je kidnapovao
i rekao je da će za mene tražiti otkupninu.
Izvini, uvek me opčine suze belih devojaka. Bravo!
Zdrav razum bi rekao da je ovaj matori što se trese glavni ovde, ali,
veoma sam dobar u čitanju ljudi i nešto mi kaže da sa tobom nešto nije u redu.
Pa, da vidimo. Mislim, ne mogu oboje da vas upucam.
Neću imati odgovore. Znate šta? Šta mislite ovako? Siguran sam da će vam se svideti.
Igraćemo jednu malu igru. Ako hoćete da igramo igru,
dignite obe ruke u vazduh. Odlično!
Znao sam da će vam se dopasti. Sada ćete zatvoriti oči, a ja ću brojati do tri.
Ko je glavni neka podigne ruku, a onaj drugi neka pokaže na njega prstom.
Ako oboje podignete ruku ili uprete prstom jedno u drugo
znaću da ste oboje lažovi i da nameštate jedno drugom i onda ću vas oboje ubiti.
Spremni? -Rekli ste da ne možete oboje ubiti, nećete dobiti odgovore. -Da, jesam.
Nekada moraš prvo pucati, a kasnije smišljati odgovore. Jedan!
Ako se ne javim na ovaj telefon... -Dva! -ubij Vatarua. -Tri!
Da li sanjam?
Ti...
Izvini druže. Nije tvoj dan.
Imam žicu u torbi i mogu je iskoristiti da blokiramo vrata spolja.
Bio je strašan. Rekao je da ako ne uradim šta mi kaže, ako vičem ili nešto...
da će mi uraditi grozne, grozne stvari. -A što onda nisi upotrebila ovo?
Da, kidnapovao te i dao ti svoj pištolj. Da ga čuvaš. -Ne, ne, ne. -Polako.
Znam. Molim Vas. Ne znam kako da koristim pištolj. Ne znam. -Jebote!
Stvarno si dobra...Jesi sigurna da nisi učila sve to? Mislim...
da budeš uplašena, tresu ti se usta, suze. To su prave, pravcate suze.
Je l' da? Ti si Dizel! Moram da te ubijem. -Molim Vas. Ja sam samo dete, molim Vas.
Potpuno neverovatno! -Molim Vas, molim Vas!
Ti si...
Moraš da...
Ostaneš ovde.
Šta se dešava, jebote?
Svi vole svoje mame.
Drago mi je da ti se svidela predstava.
Kako si to uradila?
Nisam sigurna. Izgleda da imam sreće.
Reci Mandarini.
Mandarina je otišao.
Halo? -Juići?
Izgleda da je Juići izgubio telefon u brzom vozu.
Možete ga preuzeti na stanici u Kjotu. Postoji aplikacija koja nađe telefon
Neverovatno je precizna. Ćao!
Bože, kako dobro hoda.
Gospodine Vuk. Dakle, došli ste da ubijete Stršljena.
Šta se desilo?
Jesi dobro?
STRŠLJEN Jebote, što je vruće!
47 MINUTA RANIJE
Poslastičarka!
Ukrao si mi zmiju, kučko! -To je bila tvoja...Stvarno moraš da pozoveš nekoga.
Jedan mali ubod i znaš šta se desi? -Da. -Krv ti se zgruša,
zakrči ti vene, iskrvariš... -Rekao sam da!
Uzimam taj kofer!
Obećali su mi novac! -Ko? -Ne znam.
Rekli su da je moj novac u koferu.
Neko te je unajmio da ubiješ klinca i platio te njegovom otkupninom? Crnjak!
Stršljen ubada, kučko! -Gospođo, uzmi kofer! -Video si mi lice, kučko!
30 sekundi dok otrov ne uradi stvar.
E, jebi ga, čoveče! Je l' imaš rezervu? -Šta misliš, kučko?!
Jebi ga, čoveče!
Kako nemaš drugu?
Moraš bolje da se pripremiš! Eto, muško pametuje, opet pametujem.
Izvini.
Mogu li da ti donesem nešto?
Ne deluje kao religiozna osoba.
Vode? Hoćeš vode?
Hoćeš ćebe? Da te držim za ruku?
Mirna k'o kučka.
Pričaj mi. -To ti je moj maler. I to maler na kvadrat. Moram da izađem iz ovog voza.
Je l' imaš kofer? -Da. -Da li ležiš na podu u položaju fetusa?
Nisam na zemlji. -Moraš da ustaneš. -Kako uvek znaš šta radim?
Zato što te poznajem.-Mogao bih da pišem dnevnik. Treba da pišem. -Bubamaro.
Diši. Duboko udahni. Još malo pa smo stigli. Moraš da ustaneš. -Dobro.
Lagao si me, prijatelju.
Sve se posložilo, a? -Bio si zadužen da čuvaš mog sina i moj novac.
Slušaj, znam par stvari o roditeljstvu,
ali, znaš šta bih ja uradio? Obzirom da se radi o tvom sinu i tvom novcu.
Prestani da cmizdriš za svojom mrtvom ženom i digni svoje lenjo dupe,
dođi ovamo i sam završi posao. A kad već pričamo otvoreno,
imam da ti kažem par stvari.
Tvoj sin je glup k'o kurac i jebeno je zaslužio da krvari iz očiju.
Što se tiče tvog kofera,
nisam ga video od Tokija i nadam se da ga je neko našao, stavio sve na crveno
i da se jebeno fenomenalno provodi. -Vidimo se na stanici u Kjotu.
O, divno! Ne mogu da dočekam, jebote!
Hoću da te gledam u oči kada budem ubijao tebe i tvog brata.
Moj brat.
Polako već počinje saobraćajni špic. Koji ti je plan, druže?
Hoćeš da ušetaš ovde i da mi prosviraš mozak pred celim vagonom svedoka?
Nema više nikoga u vozu. Znam to. Kupio sam sve karte do zadnje stanice.
Hej!
Ti! Znam te! Ti si ona devojka.
Ja ti nikada ne zaboravljam face. -Tako sam srećna što Vas vidim.
Molim Vas, pomozite mi. Tu je jedan čovek,
i držao me kao taoca. Nosi naočare
i ubio je mog ujaka i ubio je i drugog čoveka koga ne poznajem.
Samo je pričao o
Tomasu vozu... -Parnoj lokomotivi. -Da, tako je.
Ali, ubio ih je obojicu i onda je rekao da će pobeći sa nekim novcem.
Ne znam. -Izvini, dušo. Oprosti mi, ali ja nemam pojma ko si ti, jebote.
Ja sam samo devojka koja je trebala da siđe u Nagoji, a onda je taj čovek...
To je bilo odavno. -Znam, ali, taj čovek...
On je rekao da bih ja bila dobar rezervni plan i da je lepa devojka dobar talac.
Pa, tu nije pogrešio. Ali, hajde se ti malo smiri sada, ok?
Molim Vas, pomozite mi. -Smiri se. Izađi iz voza ili radi šta god hoćeš.
Slobodna si. -Hvala Vam. -Da, da, da. U redu je.
Jeste dobro? -Dizel. Apsolutno najgori od svih. Muljator.
Vidiš... Limun...
Nek' mu je laka zemlja... Nije završio.
On je mogao da čita ljude. Da vidi kakvi su stvarno.
Bio je u pravu. Ovde je bio Dizel.
Jurcao po celom vozu, pravio haos na sve strane,
a to si sve vreme bila ti! Prljava mala Dizelko!
Učinila si da Limun krvari, a Limun nikada ne krvari.
O, moj Bože, gospodine, molim Vas, pomozite!
Šta to radiš, jebote?
Šta? -Dizel. -Šta?
Ti si Dizel.
O, rekao je da će Vas ubiti i sve svaliti na Vas.
Takođe je rekao da nas neko čeka na stanici u Kjotu.
Neko strašan. Ko će me povrediti. -Niko te neće povrediti.
U redu je. Izaći ćemo iz ovog voza.
Izaći ćemo na sledećoj stanici. Bićemo dobro.
Ok, dete, idemo. Dete, hajde! -Ne mogu!
Ranac mi se zaglavio. -Ostavi ga. Idemo. Moramo da idemo.
Ne mogu! -Kreni mlada damo! Ovo nam je poslednja šansa.
Molim Vas, vratite se! -Daj, dete, molim te! -Neću da budem sama.
Otkačila sam ga. -Nije tvoja greška, dete. To je moja sreća,
ne tvoja.
Imaš ceo život pred sobom. Potrudi se da uradiš nešto
što će ti doneti mir, jer,
sve ostalo je teška muka.
Ako naletiš na tipa po imenu Karver, on je živ kurac, reci mu da sam ja tako rekao.
Ja...Uzela sam ovo... Nisam htela da ga ostavim.
Bio je od onog čoveka. Mislila sam da ti može poslužiti da ubiješ tog što nas čeka.
Budi iskren.
-Ko je tamo sa tobom?
Stvarno?
Ok. Plašite me.
Ako Vam nije teško, jel' možete da nađete neko drugo mesto tamo negde
daleko, daleko, tako da ne moram da Vam kažem dva puta?
Ne, nećeš.
Hajde da se premestimo. Poneću ti torbu.
Je l' to bila zmija? -Da li znaš gde je moj sin?
Jebote!
Posle svega...
Ti si osoba koja je gurnula mog unuka sa krova robne kuće.
Zašto? -Vaš sin.
On će mi pomoći da ubijem Belu Smrt.
na stanici Kjoto, a to je bio jedini način da ga ubacim u ovaj voz.
Bela Smrt. -Tako je. Ali, nije mogao ni to da uradi.
Tako da je mrtav. Nekoliko vagona niže. Obojica su mrtvi.
Moj unuk je gurnut sa krova.
Da li misliš da bih ga ostavio nezaštićenog?
Moj unuk je siguran.
Moj sin nije mrtav. -Slušaj, starče...
Jedina stvar koju si znala o starcu,
mlada damo, je da je on preživeo mnogo veće i mnogo teže stvari od tebe.
Nastaviću sama.
ZMIJA NE OTVARAJ
Jeste li dobro?
Znate, mislim da je to slučajnost,
ali, danas sam već dobio dozu protivotrova, tako da... dobro sam. Valjda.
Devojka? -Njene namere sa Vama nisu bile časne. -Da.
I slepac u mraku bi mogao da vidi da ste Vi taj.
Za jednog slepca, bila je prilično ubedljiva.
Šta ste uradili da je... -Nisam morao ništa da uradim.
Sudbina će uraditi šta treba.
Zašto se podsmevate sudbini?
Za mene je sudbina samo druga reč za lošu sreću.
A to... To me prati kao...
Ne znam... Kao neka šala.
Moj savetnik me zove Bubamara. Ona je šaljiva. -Bubamara?
Ovo je baš velika sreća.
Ne, ona je ironična. Ma, nema veze.
Ispričaću ti jednu priču sad. -Ne. Ne treba. -Kratka je.
Stvarno, dobro sam. -Baš je brza.
Ne, ne. -To je dobra priča za tebe. -Sada sam kul. -Idemo.
STARINA
Jednom davno, obećao sam sebi
da ću obezbediti svoju porodicu, po svaku cenu.
Napredovao sam do visoke, prestižne pozicije unutar Minegišijeve
kriminalne porodice. Pojavio se čovek da zauzme moje mesto. Čovek sa severa.
Zamolio sam Minegišija da ne veruje tom čoveku.
Minegiši mi je rekao da sam izgubio svoj žar.
Nije pogrešio, ali, nisam ni ja.
Vratio sam se kući i zatekao ništa, sem pepela i krvi.
Bela Smrt mi je uzeo sve.
Skoro sve.
Sakrio sam se.
Tražio sam način da udarim na Belu Smrt, a da ne ugrozim ono što sam ostavio.
Ali, zauvek mi je ostao van domašaja.
Nisam ni pomislio da će mi sudbina ikada dati šansu da ispravim stvari.
Znaš li kako zovu bubamaru u Japanu? -Ne.
Tentou-mushi. Kao dečaku, rečeno mi je da na njenim leđima postoji tačka za
svaku od sedam nesreća na svetu.
Vidiš, tentou-mushi nije srećna. Ona nosi svu lošu sreću
kako bi svi ostali mogli da žive u miru.
Neću da nosim sedam nesreća.
Sve što ti se desilo do sada, vodilo te je dovde.
Sudbina. -To je baš usrana pogodba.
Na stanici u Kjotu, Bela Smrt će ući u ovaj voz.
Napokon će mi biti dozvoljeno da ispravim stvari.
Moj sin je nekoliko vagona više. Ako bi mogao da ga izvedeš iz voza...
Ne vidim ja ni Belu Smrt, ni bilo koga od nas kako izlazimo iz ovog voza.
Pusti mene da se brinem oko Bele Smrti.
Ok.
Gospodine Bubamaro.
Vaše koferče. -Hvala.
Sine. -Oče. -Bićeš dobro.
Pa, činio se kao fin momak.
Upucao me je.
I mene. Dva puta. Ipak, znate...
O, čoveče!
Jesam li u paklu?
Jebote!
Jebeni prsluk, čoveče.
O, popio si vodu.
Gde mi je brat, jebote?
Ti...
Ti si ionako najviše kao Tomas.
Momci, moramo da smislimo plan.
Ubio si mog brata. Ubio si ga, seronjo.
A ti? Upucao si me. -Sledeći put ću te upucati u jebeno grlo.
Kada smo brzi u ljutnji,
spori smo u razumevanju. -Dovoljno sam brz da te isprašim, mamicu ti!
Kada osuđuješ nekoga i uperiš prst u njega,
Četiri prsta su uperena u tebe.
Tri. Čudno.
Mi, ispred ja!
Gospodo! -Skini mi se!
Šljiva ne prezire gladnog čoveka, već farmer koji je zasadio šljivu.
On prezire... farmera... -Kako šljiva može da prezire?
Slušajte...Bela Smrt je farmer.
Znači, mi smo šljive? -To nema veze sa životom!
Zašto vi, kreteni, koristite metafore? On je ubio mog brata! -Ti si upucao mog sina.
Pripremimo se zajedno, ili umrimo sami.
To sam pokušavao da kažem.
Bela Smrt čeka vas sa svojom armijom ubica sa svih strana sveta.
Ali ne zna da smo moj sin i ja u ovom vozu.
Ako sudbina dozvoli, ja ću dobiti svoju osvetu.
Ja ću im doći s leđa i pobiću ih koliko mogu.
Ja ću da odem do vozača, i odvešću nas daleko odavde.
Šta ćeš ti da radiš, repiću?
Kupiću nam malo vremena.
KJOTO
BELA SMRT
Devojčice.
Oče.
Hej, momci. Tražim gospodina Smrt. Imam ovde njegov kofer.
Povređeni ljudi povređuju ljude.
Došla sam da te vidim.
I da te konačno nateram da vidiš i ti mene.
Pravu mene.
Izgradila sam samu sebe iz ničega koje si mi dao.
Sve da bih mogla da budem ispred tebe danas,
sa prstom na obaraču.
Ja sam bila ta
koja je zaslužila tvoju pažnju.
Tvoju ljubav.
Mnogo sam više kao ti, nego što je bio taj mali kreten.
Uradi to.
Došla sam ovde da te ubijem.
Ubij me. Ubij me kao sve ostale koji su pokušali da urade isto.
Uradi to.
Uradi to, jebote!
Vidim te devojčice. Ja sve znam.
Ti nikada nisi bila deo plana.
Našli smo Amerikanca!
Šta je sa ostalima? -Svi su mrtvi. Dobra vest je da imam tvoj kofer.
Dobra vest. Dobra vest.
Proveri kofer.
Požurite. Idemo.
Očistite voz.
Dobro, Tomase, vreme je da se pokažeš. Sranje!
Sve je na japanskom. Nije bilo nijedne epizode na japanskom.
Imam loše predosećanje u vezi ovoga. Nemamo pojma šta je unutra.
Šta to pričaš? -Zašto uvek mi moramo da otvaramo stvari?
Samo otvori jebeni kofer. Da mogu da zadržim ruke.
Gos'n Smrti, ako mogu...
Kupac iz senke koji je kupio sve naše ugovore i stavio nas sve u voz...
Mene, Stršljena, Mandarinu i Limuna...
To ste bili Vi, zar ne? -Da, veoma je istina. Stavio sam vas sve u voz
u nadi da ćete se međusobno poubijati.
Ok, pa, ako bih mogao...
Zašto? -Zašto ti radiš to što radiš? -Znate, to se i ja pitam.
Ako je tako sigurno, zašto ga agenti ne otvore?
Šta ako je unutra bomba i eksplodira nam u facu?
Misliš da će ove glupe maske da nas zaštite?
Nakon svih ovih godina... teret vaše izdaje još uvek vam visi nad glavama.
Dozvolite da vas oslobodim oba.
Oduzeli su mi suprugu.
Čuo sam. Žao mi je zbog Vašeg gubitka.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Ništa u životu nije slučajno. To je bio pokušaj atentata na mene,
ali sudbina...
Sudbina je stavila dva operativca, blizance, u posao u Boliviji.
Masakrirali su moju celu ekipu i ja sam morao da idem to da sredim.
I nije on unajmio dva nasumična operativca Limune. Ne!
Tražio je dvojicu odgovornih za posao u Boliviji.
Zato je, te noći, u kolima bila moja žena. Ne ja!
To je stavilo moju ženu u bolnicu
Deo rebra probio joj je srce.
Samo je najbolji kardiovaskularni hirurg mogao da joj spase život.
Ali, dve noći ranije, taj hirurg je otrovan
Sudbina. Ponovo sudbina. -Rekli su da je novac u koferu.
Ne bih da osuđujem, ali, Vi ste unajmili Stršljena da ubije Vašeg sina? -O, da.
Ok. -O, da. Jesam. Taj mali seronja.
Te noći, rekao sam joj da ne ide.
Da me sačeka. Ali, obećala je da je to poslednji put da ćemo ga vaditi iz nevolje.
Doći ću. Uvek ću doći po tebe. -Pa, pretpostavljam da je bila u pravu.
Da sam amputirao tu slabost iz svog života pre mnogo godina,
ona bi još uvek bila pored mene. -Da, pomaže kad se procesuira.
Ja imam dobrog terapeuta... -Jako sam voleo svoju ženu.
Naučila me je važnu lekciju. Ako ti ne kontrolišeš svoju sudbinu,
ona će kontrolisati tebe.
I zato sam preuzeo kontrolu i doveo ih sve ovde da umru.
A sada, ostao je samo još jedan.
Gospodin Karver.
Molim?! -Zamenjujem Karvera? Javlja se da je bolestan? Jebeš Karvera!
Čovek koji je ubio moju ženu.
KARVER
Brate... -Samo je otvori! -Dobro! Jesi srećan? -Ja nisam...Karver!
Da, deca. Uvek radiš najbolje što možeš da ih ispravno odgojiš.
Bubašvabo, ne znam zašto si ovde, ali miči mi se sa puta! Ili ćeš otići kod žene!
Naši putevi će se razići, da bi se ponovo spojili.
Ok. Uspori malo druže, jebote! -Do sada je sve ok. Možeš da zaustaviš voz.
Podelio sam brzinu sa masom
i onda sam shvatio da nemam jebenog pojma kako se vozi brzi voz! Čoveče!
Ti samo pričaš o vozovima! -Tomas je metafora života,
a ne uputstvo... lezi!
Ja ću ovo! Zaustavi voz! -Šta?!
KOČNICE Našao sam!
U pogrešnom smo koloseku!
Hej! -Šta je?
Izvini što sam te upucao! -Bilo je dva puta zapravo!
Izvini?! -Upucao si me dva puta.
Izvini što sam te upucao dva puta!
Hvala, čoveče!
Ne pokreće tebe razum, tebe pokreće strah!
Strah od jedne stvari duboko u tebi koju ne možeš kontrolisati!
Strah od sudbine!
Hej, meni je žao zbog Mandarine.
Ali, sada imam novog brata!
Stvarno?
Ne jebote!
Za dobra, stara vremena!
FLAŠICA VODE
Hajde!
Hoću mlečni čaj sa kuglicama!
Što se tiče Vaše žene. Ja nemam ništa sa tim. To je greška. Ja nisam Karver.
Radim samo poslove grabljenja i mažnjavanja.
Karter! Hoću Kartera! Angažovao sam Kartera -Ne, imao je neki problem sa stomakom.
Ja ga samo zamenjujem.
Ti ga zamenjuješ. -Ako nešto znači, Karver je živ kurac! Najlukaviji ubica.
Možda je najlenji, ali...
Daj, bre. Pusti to, brate!
Ne zovi me brate!
Ok.
Jesi video ovo? Šta to bi?
Čoveče!
Šta je?
Što se tiče onih šljiva. Da li su sve šljive osećale prezir...
O moj Bože! -Moja sreća je isporučila leš mog oca pred moje noge.
Kakav je ova riba narcis! To se ne da izlečiti. -Ne. Nisam... -Čekaj!
Čekaj. -Ko... -Čoveče, šta je sa ovom sjebanom porodicom! Treba malo da čitaš
Moj predlog: "Kako preživeti poremećaj ličnosti"
Iskreno preporučujem. -Šta? Ja sam...
Je l' se to zove karma? -Zbogom, tentou-mushi.
Mandarina!
Marija? -Uzmi pištolj. Bože, jesi li to rekao "opali"?
Još malo, pa smo stigli. Moraš da ustaneš. -Jesi došla da me spaseš?
Je l' ti treba spasavanje? -Došla si da me spaseš. -Nemoj da zažalim.
Nemoj, nemoj. Šta ti se dešava sa licem? Je l' ti to plačeš?
Procesuiram. Samo hoću da znaš da si bila najbolji,
najdivniji savetnik koga sam mogao imati. Ikada! Ikada!
Misliš da si možda malo povredio glavu? -Možda. -Malo, da. -Vrti mi se.
Da. Hoćeš bananu? -Kalijum ne bi škodio. -Imam jednu u kolima. Hej, sledeći put...
Uzmi pištolj. Ne slušaj Berija. Ok? Prosto.
Prestani. -Znaš, mislim da si u pravu u vezi jedne stvari.
Obično jesam. Hajde. -Možda i jeste onako kako mi postavimo stvari.
Možda stvarno nema dobre i loše sreće.
Možda smo svi sredstva sudbine. U, lep auto. -Jeste. Probaj da ga ne...
Pa, kako znaš da je ovo loša stvar?
A? -Stvarno? -Vidiš šta radim? -Vidim. -Obrćem stvari. -Vidim.
Ovo radi.
O, ljuti grašak. Sudbina očigledno nije htela da pojedem tu bananu.
Sudbina nije htela da uđemo u taj auto.
Pa, možda si ipak nešto naučio.
Tri graška znači da nađem pametni wc. -Povlačim reč. Je l' možeš da izdržiš?
Curkam malo. -Hodaj brže.
10 MINUTA RANIJE
Živ sam! Živ! E, jebiga!
Odjebi!
KJOTO 10km
Stani!
Mandarine?
Jebeni Dizel!
Zavesa je pala! Zavesa je pala! Pokloni se, jebote!
Prevod i obrada: IDA*
Preuzeto sa www.titlovi.com