www.titlovi.com
IZRANJANJE
Zdravo, Džime. -Dobro jutro.
Hvala. -Hvala vama. -To ti je sav prtljag, dušo?
Ja sam Šeron.
Nosiš M veličinu? Dobro...
Telefon je pripejd. Ovde negde piše i broj.
Razmišljala sam šta još da ti donesem.
Nije isto kod svih osoba.
Kapi za oči, sprej za kosu, šta god...
Poslednji tip je voleo da koristi regenerator umesto kreme za brijanje.
Samo reci šta ti treba.
Hoćeš li da idem sporije?
Da ti pomognem.
Tako. Dobro.
Sigurna sam da si više avanturista.
Ne podnosim avione. Ne volim da sam u vazduhu
gde ti ljudi dišu za vratom.
Svaka čast, dušo.
Dobro.
Hajde, sada, da ustanemo polako.
Kupatila mogu biti opasna.
Da ti pomognem.
Frenku je više prijao naproksen od advila.
Imao je burzitis u ramenu.
Radio je u fabrici, pakovao je smrznute obroke.
Ne bih jela to. Verovatno mu je pozlilo od svog tog amonijuma.
Kada je to bilo? -Pre devet godina.
Dobro mi je išla briga o njemu. Zašto ne bih živela od toga?
Vratila sam se u školu i dobila licencu. -Kako bedan život.
Tako mi je žao. -U redu je. Ljudi govore stvari koje ne misle.
Nekada ne mogu da se sete reči. Postaće lakše.
Sećaš li se ime ovog čoveka?
Džon Džons.
Meri Blek?
Nemam pojma.
Dobro. Sada drugom rukom.
Možeš ti to.
Svaka čast. Dobro je. Vratimo se.
Šeron!
Dobro si, dušo.
Sve je u redu. Samo diši.
Slušaj me.
Sve je u redu. Dobro si.
Tako je. Samo diši.
Udahni... Izdahni.
Još jedan.
Odlično ti ide.
Dobro. Ovaj je veliki. Kasnije neće biti takvi.
Jesi li dobro?
Hvala.
Hoćeš li u vožnju pre nego što se smrači?
Skrenimo ovde desno ka gradu.
Vidi ti nju.
Spremna si da ideš.
Zaustavi se. Ovde pored puta.
Izvini. -U redu je.
Znam da je teško.
Ovo nije teško. Vožnja auta ne bi trebalo da bude trijumf.
Mislim na odlazak. Promena ume da bude teška.
Ako nisi spremna, možemo razmotriti produženje tvog ostanka.
Ne mogu to da platim.
Svakako bi trebalo da se već vratim. -Kući?
Ne, poslu. Preraspoređivanje trupa.
Dosta si napredovala, ali nisi spremna za povratak poslu. Ni blizu.
Koja je onda svrha ovoga?
Ne zaboravi o čemu smo razgovarale.
Organizuj se. Pripremi se za rupe u pamćenju.
Vodi spisak. Grupiši srodne stvari.
Uzmi dve stvari, grupiši ih kao što smo radile.
Neću da zaboravim.
Ljudi zaboravljaju. Desi im se da ih malo ponese.
Kako planiraš da dođeš kući kad siđeš iz autobusa? Možemo to zapisati.
Mama će me pokupiti sa autobuske stanice.
Hoće li biti još nekoga? Tvoj brat?
Nisam bila kod kuće neko vreme i ostaću samo nakratko.
Može biti od pomoći biti s nekim u društvu.
Dovoljna sam samoj sebi.
Ativan, depakot, simbalta, vikodin.
Oporavak nije gotov.
Moraćeš da radiš naporno svaki dan da bi se vratila starim navikama.
Da.
Biću dobro.
Misliš da je to smešno?
Mislim da je ovde. Sačekaj.
Dobro. Odmah se vraćam.
Linsi?
Mislila sam da dolaziš u petak.
Mama?
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Pitala sam Debi da ranije izađem s posla u petak.
Htela sam da nabavim namirnice, da ti očistim kamionet,
da uzmem tortu, da te pokupim. Priredila bih doček u petak.
U redu je.
Hoćeš li da upoznaš Teda? -Ne. Moram da odmaram.
Bićemo tihi. Ustajem rano za posao, ali ti se naspavaj.
Lins, bila sam zabrinuta za tebe.
Opet si ona stara.
Izvoli? -Pitala sam se da li i dalje tražite radnike.
Za čišćenje bazena? -Da. Kod kuće si za leto? Studiraš?
Upravo sam se vratila iz Avganistana.
Hvala na službi. Moj otac je bio u mornarici. U Koreji.
Zašto želiš da čistiš bazene?
Volim vodu. Čistila sam bazene u Njumanu.
Pretpostavljam da u Avganistanu nema puno bazena.
Ne gde sam ja bila. -Možeš li da voziš? -Da.
Odlično. Može od sutra? -Naravno.
Odjebi s puta!
Jebemti.
O, da.
Šta je ovo? Skotsdejl iz '85?
Stari stil karoserije. Lep ti je kamionet.
Da. Više nije.
Koliko dugo se ovo dešava? -Od sad. Ne znam. Nije moj.
Kada si poslednji put menjala ulje?
Ne znam.
Dobro. Santijago.
Možeš da sačekaš unutra. Imamo dizalicu unutra.
Juče sam rekao da je problem izduvni ventil i bio sam u pravu.
Verovatno je u pitanju samo karburator.
Mogu da kupim taj deo na internetu.
Nije ga teško naći. Dostava može da potraje. Žuri ti se?
Ne znam koliko dugo ću biti ovde.
Koliko će to koštati? -Oko 350, 400, plus ugradnja.
Možda i više ako nađemo još nešto što zahteva popravku.
Ne znam da li sam za popravku. Nije ni moj.
A, ne. To je lep kamionet.
Šta kažeš da ostaviš vozilo kod nas?
Kad stigne deo pozvaću te na procenu. Može?
Ne znam svoj broj. -Zvaću samo oko posla.
Ne. Stvarno ne znam svoj broj.
Može ovako? Pozoveš me,
i tvoj broj će se pojaviti.
Hoćeš li da mi daš telefon?
Sada ću pozvati svoj broj.
Tako ćeš imati moj broj. Jednostavno.
Ja sam Okoin. -Hvala.
Devojko sa skotsdejlom iz '85, jesi li dobro?
Dobro sam. -Baš je toplo. Treba ti prevoz?
Kuda ideš? -U okolini ulica Čup i Bordo.
Svratićemo na sorbe? -Ne.
Sranje. Možda.
Hoćeš li da pustiš neku muziku?
Izaberi CD koji želiš.
Moja baka je puštala ovu ploču.
Čoveče, obožavala je Ernija.
Iako se rugao bluzu.
Odrastao si ovde? -Da, i rođen sam ovde. Ti?
Isto. -U koju si srednju školu išla? -Njuman.
Imala sam stipendiju.
Ja sam išao u De La Sal.
Okoin, beše? -Većina ljudi me zove Džejms.
Poznavala sam Džes Okoin koja je išla u De La Sal.
To bi bila moja sestra. -Igrala sam košarku protiv nje.
Bila je žestoka.
Najčudnija stvar u vezi sa ovom pesmom je to što je zapravo sahranjen
sa svojom svekrvom. Na Klejbornu. -Ironično.
Sranje. -Zato ljudi više ne kupuju CD-ove.
Ja sam ti stara škola.
Je l' znaš ovu?
Here Come the Girls? -Tako je.
Bravo, Njumanovka.
Kada završiš sa ribanjem koristi skimer.
Da sakupiš cveće i lišće sa površine.
Onda uzmi mrežu za čišćenje. Teška je.
Uklonićeš kamenje, grančice, žireve.
Stvari koje zapušavaju glavni odvod i oštećuju pumpu.
Jesi li dobro? Možeš li da se snađeš?
Da. Glavni odvod...
Dobro. Onda ćeš da isprazniš odvode.
Odvodi su ozbiljni. Ne znaš šta se nalazi u tim odvodima.
Možeš da saznaš mnogo o osobi na osnovu njihovih odvoda bazena.
Moraš malo više da zapneš.
Tako. Ljudi se užasno brinu o svojim bazenima.
Nestalo je hlora. Idem do kamioneta.
Možeš li da se snađeš sama? -Da, gospodine.
Odlično. Onda možeš da počneš sutra u ulici Oktavija.
Onda svrati sutra. Da, dušo.
Dobro. Vidimo se.
Ti si tu. Nisam videla kamionet.
Na popravci je. -Šta mu fali? Koliko će to da košta?
Ne brini. Ja ću platiti.
Nisam to mislila.
Kako se osećaš? -Dobro sam.
Hoćeš da sediš sa mnom? Dobro bi mi došlo piće.
Umorna si? -Da.
Dobro.
MEHANIČAR: ZABORAVILA SI SVESKU U MOJIM KOLIMA. HOĆEŠ JE NATRAG?
Ima li koga? -Pozadi sam, Džejmse.
Ovo mesto je lepo. Neće valjda neko da me upuca? -Ne danas.
Vlasnici su van grada.
Hvala. -Nema na čemu.
Hoćeš da sedneš? -Može.
Je l' plivaš?
Ne baš.
Videla sam kako hodaš. -Solidno se krećem.
Jesi li bio u vojsci? -Ne. Kapiram da ti jesi?
Tako nešto. Upravo sam se vratila.
Kako si sad?
Jasno. -Da.
Gledaj gore.
Sada levom.
Vrlo dobro.
Dakle, ativan, simbalta, depakot, vikodin i povreda mozga.
Od koje se, izgleda, izuzetno dobro oporavljaš.
Kod povreda mozga nikada nema garancija.
Osećam se veoma dobro. Štaviše, htela bih da znam
šta bi bilo kada bih prestala da uzimam lekove.
Bila bi u velikom riziku od napada, anksioznosti, apstinentske krize
i depresije. -Dobro se osećam.
Postoji li mogućnost da se osećaš dobro zbog simbalte?
Možeš li da mi objasniš kako je došlo do povrede mozga?
Zar ne piše tamo? -Piše. „Moždano krvarenje,
zadobijeno u Avganistanu od eksplozije vozila tokom puta.”
Tako je došlo do povrede. -Hoću da čujem od tebe šta se desilo.
Samo tražim da me skinete s lekova. Nikada nisam bila pod lekovima,
i ne nameravam da tako ostane do kraja života.
Linsi, ako tražiš neurologa koji će ti praviti ustupke oko
propisivanja lekova kao da su bombone, ja nisam taj.
Radim u Vojnom korpusu inženjera.
Stručnjak sam za vodovodnu mrežu. Raspoređena sam na rad na brani.
Brana je 20 minuta vožnje od baze. Konvoj od tri vozila.
Deset minuta od baze, vodeće vozila eksplodira.
Vidim to kroz vetrobransko staklo. Onda i moje vozilo eksplodira.
U početku ne znam šta se dešava,
ali čovek pored mene, vodnik, je u plamenu.
Gore mu noge i grudi, a on pokušava da ga ugasi.
Ne vidim. Ne mogu da dišem.
Neko je otvorio zadnja vrata,
i neki momci su počeli da izlaze.
Vidim sunčevu svetlost, pa pokušavam da se krećem ka njoj.
Ali pucnji su svuda, a momci koji izlaze bivaju upucani.
Kako izlaze, samo padaju. Ne mogu da izađem.
Ali moram da izađem jer je čovek pored mene u plamenu.
Onda sam se onesvestila i probudila sam se u bolnici.
Rekli su mi da je detonacija izazvala krvarenje u mozgu.
Da li vam je to pomoglo u dijagnozi?
Da. Hvala ti na otvorenosti.
Reci mi, kako spavaš?
Ne baš najbolje.
Ćao.
Nabavila si hranu.
Da li znaš koliko puta sam refinansirala ovo mesto? -Tri.
Pričala sam sa Debi. Potreban im je neko u kancelariji.
Možemo zajedno na pauzu. Bilo bi lepo.
Imam posao. -Stvarno? Šta radiš?
Čistim bazene. -Šta radiš?
Čistim bazene. -Pre bi radila na vrućini od 43 stepena
nego u klimatizovanoj kancelariji u robnoj kući?
Rekla sam Debi da će te se sastati. Pričala sam joj koliko si pametna i lepa.
Trenutno ne mogu da radim u kancelariji.
Naravno da možeš. Dobar je to posao. Ima osiguranje.
Ne mogu da zurim u ekran po ceo dan.
Samo probaj. Znam da ti to nije posao iz snova,
ali ne želiš ni da čistiš bazene zauvek.
Ovo je samo privremeno dok se ne vratim.
Dok se ne vratiš?
Da li me zezaš?
Kada si nameravala da mi kažeš? Hoće li te uopšte primiti natrag?
Pokušaću. -U takvom stanju?
Nije to tvoj problem. -Jeste moj problem kada me usred noći pozove
neki doktor iz Nemačke da mi kaže da mi je dete dignuto u vazduh.
Dobro sam. Biću dobro. -U redu, Linsi.
Došla si u posetu, ponašajmo se tako. Kako si?
Ne osećam se najbolje.
Rekla sam ti to u poverenju.
KRITERIJUMI ZA PRERASPOREĐIVANJE
Pazi na tu stranu.
Sada ovamo.
Tako. -Dobro.
Koliko si platila ovu stvar? -Pedeset dolara.
Brutalna je, ali moram da prođem test da bih se vratila na posao.
Moraš da prođeš test da bi čistila bazene? -Ne. Za svoj stari posao.
Da li si nekad koristio ovo?
Nekoliko puta na fizikalnoj terapiji. Dugo nisam bio u teretani.
Ni ja.
Šta se događa s mojim kamionetom? -Kojim kamionetom?
Imamo dosta posla.
Jedna belkinja me stalno zove
da joj pomognem oko sprava za teretanu.
Čudno. -Kako ide posao s bazenima?
Krkljanac. -Stvarno? -Ne.
Duhovito.
Spuštamo je ovde? -Da. Dobro je. -Dobro.
Nemoj da se pretvoriš u mornaričku ’foku’ i da se preforsiraš.
Vrućina je. -Mogu da podnesem vrućinu. -Dobro.
Hvala ti. -Uvek.
Dobro. To je to.
Hoćeš li na burger?
Naravno. Hteo sam da pitam isto. Nisam hteo da se namećem.
Nisam hteo da budem čudak. Ti častiš?
Nisam nameravala. -Dobro. Ipak sam ti nosio
spravu za veslanje.
Pozdravi ga. -Hoću.
Na moj račun, Džejmse.
Naravno, šećeru. Uvek je na tvoj račun. -Ne uvek.
Hvala. -Išla je u školu s mojom mamom.
Stvarno ne piješ uopšte?
Nisam probala. -Nikada nisi probala pivo?
Ne, otkad sam sam se vratila. Na svakakvim lekovima sam.
Na kakvim si lekovima?
Svašta su mi dali, kao da planiram da sebi prospem mozak.
Misliš na analgetike? Sedative? Antidepresive?
Za sada samo analgetici i sedativi. -Mogu li da te častim pivom? -Šta?
Lepa si. Mogu li da te častim pivom?
Ne treba. Hvala. -Hajde. Popij pivo sa mnom.
U baru piješ pivo od đumbira. Ovo je Nju Orleans.
Mislim da je rekla ne, brate.
Kupiću i tebi pivo. -Gluv i slep.
Ne treba, već imam pivo.
I moja devojka je rekla ne.
Ne delujete mi kao par. Jesi li mu devojka?
Žao mi je. Imam dečka.
Čekaj. Znači ona ti je devojka, a ima dečka?
Da, tako je. Ona je moja devojka i ima dečka.
Smeta ti to, brate?
Ne pucaj, samo sam probao. -Želim ti prijatno veče.
Glupan. Vidi, znam da mi nisi devojka.
Razumeš? Mislim... -U redu je. -Dobro.
Nisam znao da imaš dečka.
Nemam dečka. Je l' se ti viđaš sa nekim?
Ne. Nekada sam bio veren.
Šta se desilo?
Ostao sam bez noge.
Mogu li da probam gutljaj tvog piva?
Jesi sigurna? -Da.
Hvala. -Poslednju...
Htela sam da pojasnim... To što nemam dečka...
Ne treba. Samo sam... -Ne. Dozvoli...
Ne izlazim s momcima. Izlazim s devojkama.
Trenutno se ne viđam ni sa kim, ali inače izlazim s devojkama.
Dobro. Nisam... -Znam šta si radio,
i cenim to.
Kažem ti to čisto da bi znao o meni.
Dobro. Super.
Hvala? -Nema na čemu.
Sve je u redu.
Nikada nisam probala travu.
Ozbiljno?
Moj brat se dovoljno drogirao za nas oboje. -Stvarno?
Krek, met, deterdžent.
Neka alhemija o kojoj je čitao na internetu. Nije upalilo. Spalio je pluća.
Au, čoveče.
Šta se desilo s tvojom nogom?
Jebote. Nisam to očekivao. -Pa, šta se desilo?
Imao sam saobraćajnu nesreću.
Imao sam saobraćajnu nesreću sa Džes...
I sa njenim sinom, mojim sestrićem, Antoanom.
Na mostu preko jezera Pončartrejn.
Sećam se, kada sam pogledao u retrovizor,
mogao sam da vidim Džesin izraz lica.
Sećam se da sam je gledao u oči.
Bilo je kao da se oprašta od mene. Kao...
„Vidimo se kasnije”.
Onda sam se donekle osvestio.
Osetio sam da me nešto pritiska,
nešto baš teško.
Ispostavilo se da se auto savio.
I ja sam se savio sa njim. Ova noga...
Bila je toliko sjebana da kad sam pogledao nadole
đon cipele je gledao u mene.
Ljudi van automobila su vrištali.
Ne unutra.
Da li je Džes poginula?
Ne.
Džes nije.
Tako mi je žao.
Da.
Jesi li dobro?
Ako te proguta tama, samo drži glavu gore. Jasno?
Dobro.
Kako to da postignem?
Šta za tebe predstavlja tamu? -Povratak ovde.
Ne voliš ovaj grad? -Nije do grada.
Šta je onda u pitanju?
Ta kuća. Toliko noći provedenih za kuhinjskim stolom,
mom bratu bi padala glava. A moja mama bi govorila:
„Jadničak. Baš je umoran”.
Nedostaje mi.
Oboje smo bili zarobljeni u toj kući.
Ja sam jedina uspela da se izvučem.
Samo nisam nikada pomislila da ću se vratiti ovde.
Ali dignuta sam u vazduh. -Šta? Dignuta si u vazduh?
Improvizovanim eksplozivom.
Sranje. Hvala.
Dobro. Onda...
Čemu žurba?
Je l' žuriš negde? -Ne. -Ni ja.
Hvala.
Lepa kuća. Velika.
Da. Prevelika je za mene. Misliš?
Nemam ništa protiv velikih kuća.
Bila je porodična kuća.
Odrastao si ovde? -Ne, ne.
Džes i ja smo je kupili nakon što je moja mama umrla.
Uživali smo u zajedničkom životu.
Tri godine, ja, ona i Antoan.
Bilo je...
Lepo.
Ti si ostao? -Džes se odselila, a ja...
Da. Ostao sam.
Moja mama je ostala u kući u kojoj smo svi živeli.
Jedina je ostala. -Šta hoćeš time da kažeš?
Mislim da ostanak nije zdrav.
Za nju ili za mene?
Zapravo, za mene.
Ne moraš da živiš sa svojom majkom.
Možeš da se useliš ovde. -Šta?
Da. Useli se. Imaćeš svoju sobu.
Znaš li koliko soba imam? Ne bih ni znao da si tu.
Mislim da to nije... -Ne nabacujem ti se. Samo...
Znam. Ali si pijan.
To je tačno.
Bilo bi lepo imati nekog.
Da zajedno pijemo kafu ujutru.
Da pušimo uveče.
Da zajedno kuvamo ponekad.
Tako je nekada bilo.
Šta je, tu je.
Hvala za vožnju. -Nema problema.
Ne osuđuj me, molim te. -Ne osuđujem te.
Gde si bila? -Napolju sa prijateljem. -Jesi li pila?
Malo, možda. -Linsi.
Mislila sam da si odgovorna. -I jesam.
Samo nemoj da se pretvoriš u tetku Lesli. Ili bilo koga od moje rodbine.
Ili iz očeve rodbine.
Dobro, mama. -Jesi li gladna? -Upravo sam pojela burger.
„Upravo sam pojela burger.”
Bila si najzabavnije dete, onda si postala tako ozbiljna.
Verovatno si umorna.
Je l' imaš posla sutra?
Ovo je luksuz.
Šta ti kažu doktori? -Sledeća kontrola mi je 22.
Ja ću te odvesti. -Ne moraš.
Želim. Ophodiće se bolje prema tebi ako je neko s tobom.
Videće da neko brine o tebi i da nisi prepuštena sama sebi.
Sigurna si? -Da. Zar je teško poverovati u to? -Izvini.
Hvala.
Zar ti se sise ne znoje? Vuci guzicu u bazen.
Prijaće ti. Opustiće te.
Bože. Nemoj slučajno da se pokvasiš.
Šta je?
Zašto si išla toliko daleko?
Ne znam. Želela sam. -Ali zašto si želela?
Mnogo je razloga.
Hoćeš da otkriješ neki?
Ne.
Nisi mogla da podneseš život ovde?
Slobodno reci istinu.
Ne, nisam mogla.
U tvojim godinama, ni ja nisam mogla da ostanem na jednom mestu.
Razumem te.
Zaista.
Vreme je za novu turu.
Halo? Ćao, Ted.
Takav mi je glas. Tako zvučim.
Ne, zauzeta sam. Provodim veče sa ćerkom.
Kako ti provodiš veče?
Ne budi slatkorečiv.
Idiot si jer ne želim da te vidim.
Ma, stvarno?
Sačekaj da odem u spavaću sobu.
Ne, ne radim ništa.
Hvala ti. Izvini. -Ne izvinjavaj se. U redu je.
Glupo je misliti da mogu da se oslonim na nju.
Često te izneveri? -Da. I nekako me i dalje to iznenadi.
Sve je u redu. Hajdemo, imamo vreme.
Verovatno ćemo imati vreme za sorbe, koji nisi dobila pre neki dan.
Misliš? -Ja častim.
Hvala ti. -Nema na čemu.
Je l' to vanila? -O, da. Šta? Šta fali vanili?
Nisam ni znala da prave sa vanilom.
Ti si stavila celu dugu u čašu. -Da. U tome je poenta.
Nema veze. Kupiću ti drugu. -Ne... -Imam dovoljno.
Neću drugi sorbe. Hoću samo da mi sranja ne ispadaju iz ruku.
Izvini.
Zbog čega ti ispadaju stvari?
I dalje imam nekih poteškoća od nesreće.
Zato ideš kod doktora? Da ti sredi to?
Ne. Izlečena sam.
Dobro.
Reci. -Dobar je.
Onda kod tog doktora ideš samo iz zabave?
Ne, treba da mi da uverenje, da mogu da se vratim.
Tamo su te digli u vazduh, a ti hoćeš da se vratiš?
Samo moram da odem odavde.
Treba samo da mi potpiše taj papir.
Uzećemo još jedan sorbe.
Vidim kako merkaš moj, a ja više neću da delim.
Imam dovoljno para samo za još dva.
Nakon toga, prepuštena si sebi.
Glavobolja? -Ne.
San? -Odličan. -Raspoloženje?
Dobro. Da. Dobro sam.
Mislim da mi je vreme za povratak.
U vojsku? -Da. Na preraspoređivanje.
Zaista misliš da si potpuno zdrava?
Da. Izvršila sam pregled nakon raspoređivanja,
test sluha, test vida, snimanje u Nebraski. Šta je još ostalo?
Mogući rizik od ponovne povrede, komplikacije povrede mozga,
i, pre svega, tvoje mentalno zdravlje.
Taj rizik je na meni, a kažem vam da sam dobro.
Linsi, pušenje je povezano sa rakom pluća.
Velika trauma je povezana sa posttraumatskim poremećajem i depresijom.
Zapravo, ta veza je jača. Nisam spreman da ti izdam uverenje.
Ja sam ta koja treba da bude spremna.
Oboje moramo.
Hvala ti za danas.
Nema problema.
Ne radim sutra. Hoćeš li da svratiš popodne?
Sutra popodne? -Radiš? -Ja pravim raspored, stoga...
Možemo da odemo do bazena u Oktaviji. Vlasnici su i dalje van grada.
Nisam neki plivač...
A možemo samo da se naduvamo.
To bi moglo.
Ja častim. -Dobro.
Dobro.
Sada ćemo ući u bazen.
Ne. Dobro mi je ovako.
Hajde. Moramo da plivamo.
Vlasnici se vraćaju sledeće nedelje.
Tako je dobar osećaj.
Hajde.
To!
Ne mogu da verujem da si zaista ušao.
Jebote. Koliko dugo si izdržala?
Kao dete sam vežbala držanje daha.
Koliko si najduže izdržala? -Dvadeset šest godina.
Bolji sam od tebe za četiri godine.
Hoćeš da se trkamo? -Jesi li siguran? -Ti odbrojavaj.
Tri, dva, jedan. -Dva, jedan. Šta bre?
Sranje. Majkl Felps. -Nisi ni pokušao.
Nije kao da imam propeler na ovom patrljku.
Imam osećaj da sam te lagao.
Kad?
Kada sam ti govorio o nesreći.
Šta si slagao? -Nisam baš lagao.
Izostavio sam nešto.
Nisam bio jasan, što mu dođe na isto.
Jer nisi rekao da si ti vozio?
Da.
Rekao si da si video Džes u retrovizor,
pa sam shvatila.
Antoan...
On je sedeo pored mene.
On je bio na mestu suvozača.
Stalno je govorio kako želi da sedi napred pored mene.
Džes je odbijala,
jer je bio premali i morao bi biti u sedištu za decu.
A ja sam ga pustio.
Ja sam ga pustio.
Mislio sam da treba da pristajem na takva sranja.
Da mu dam šta želi.
Da ga razmazim.
Vidi... -Razumem.
Ne. -Ne moraš ništa da objašnjavaš.
Izvini. Nije trebalo da uradim to.
Zašto si onda to uradila?
Bilo mi te je žao.
Ne. Džejmse, vrati se.
Džejmse, nemoj da ideš.
Sažaljevaš me?
Izvini. Nisam... -Dovoljno ljudi me već sažaljeva.
Nisam tako mislila. -Šta si onda mislila?
Ne znaš. Šta je ovo?
Na šta misliš? -Šta radimo ovde?
Vozikam te, kupujem ti sorbe.
Ako hoćeš vozača, zovi jebeni taksi. Šta hoćeš od mene?
Neću seks s tobom, pa ne želiš ni da budemo prijatelji?
Ja hoću da se jebem s tobom, a ti si ta koja me je poljubila?
Moraš da se središ. Ne mogu da te shvatim.
Zapravo, ne znam ništa o tebi, ali reći ću ti šta znam. Činjenice.
Dignuli su te u vazduh u Avganistanu ili Iraku ili gde već.
Igrala si košarku sa mojom sestrom.
Brat ti je umro. -Brat mi nije umro.
Šta kažeš? -Kada sam rekla da mi brat nije živ?
Bio je. Nedostaje ti. Imala si. Govoriš o njemu u prošlom vremenu.
U zatvoru je. -Šta? -Narkoman je i diler.
Navela si me da mislim da je mrtav. -Ne.
Jesi. Govoriš o njemu kao da je mrtav.
Možda imam takav osećaj. Šta to tebe briga? -Sereš.
Hoćeš da ljudi pomisle da je mrtav, jer si ga ostavila na nemilost.
Ne znaš ništa o tome. -Dobro.
Misliš da smo isti, slomljeni ljudi preplavljeni krivicom?
Jebi se. -Jebi se ti.
Misliš da sam ja lagala o svom bratu? A ti?
Pustio si svog nećaka da se vozi na prednjem sedištu. Šta si još izostavio?
Jesi li pio?
Popio sam dva piva.
A koji je tvoj izgovor?
Za to kako se odnosiš prema prijateljima, porodici...
Bežiš od svih. Samo ih ostavljaš na cedilu.
Ispada da su oni tebe izneverili, a ne ti njih.
Sada drugom.
Htela bih da se vratim.
To je veoma teška odluka.
Razumem zašto to mislite.
Da li i dalje imam posledice povrede? Sigurno.
Da li ću ugroziti nekoga jer ne mogu da izvršavam svoje dužnosti? Ne.
Hoću da idem negde gde sam od koristi.
Možeš li da se vratiš? Možeš.
Da li bi trebalo da se vratiš? To je druga stvar.
Rekli ste da je veza između traume i depresije jača
nego veza između pušenja i raka pluća. -Mnogo jača.
Šta ako mi trauma iz Avganistana nije jedina?
Šta onda?
Dobro, Linsi. Potpisaću ti otpust.
Ovde Džejms. Ostavite poruku.
Sve je gotovo. Dođi opet ako imaš nekih problema.
Hvala. Je l' Džejms tu? -Danas nije.
Dobro. Koliko vam dugujem?
Zar ti Džejms nije rekao? Besplatno je. -Šta?
Da. Rekao je da si bila u vojsci.
Pa to si ti. Živa si.
Da, živa sam.
Dugo se nismo videli.
Izvini što nisam došla ranije.
Ne brini. Ni mama me nije posećivala od izricanja presude.
Stvarno? -Da. -Je li ona dobro? -Jeste.
Brinem se za nju.
Napisala mi je pismo.
Čini se da joj je teško.
Mama može da vodi računa o sebi.
Kako si ti? -Dobro.
Prijatno mi je ovde.
Jesi li zdrav?
Jesam li zdrav? Pokušavao sam da malo nabacim težinu.
Ovde imam prijatelje.
Nema šta drugo da se radi, pa idem u teretanu.
Iskreno, bolje mi je ovde.
Ovde sam bezbedan.
Napolju ne verujem sebi.
Dosta o meni.
Kako si ti?
Dobro sam.
Bila sam povređena.
Ali...
Dobro sam.
Tako mi je žao.
Nisam tužna zbog sebe.
I meni je žao.
Nedostaješ mi. -I ti meni.
Šta ima?
Znam da ti se kamionet nije pokvario.
Kamionet je dobro. Hvala ti na tome. Nije trebalo.
Šta onda radiš ovde?
Pitao si me da se uselim kod tebe. Sećaš se?
Ne.
Sećam se.
Da li i dalje važi ponuda?
Bilo bi lepo imati nekog.
Da zajedno pijemo kafu ujutru. Da pušimo uveče.
Da spremimo večeru nekad.
Šta to treba da znači?
To si ti govorio.
Znači...
Nećeš da ideš?
Ne bih rekla. Bar ne sada.
I pokušavam da steknem prijatelja.
Prevod: jatra
Preuzeto sa www.titlovi.com