www.titlovi.com
Dođi ovdje, mali mišu.
Zdravo.
30 GODINA POSLIJE
Betriek. -Ubrzo ćeš moći poslušati.
Ne bi li trebala ići po kćer? Skoro je četiri.
Tu si. -Zašto si već otišla po nju?
Znaš da ne volim kada se vozi s tobom. -Kod mene je.
Želiš da se vratim? -Nije stvar u tome.
Čekaj. Moram ići.
MOLOCH
Hej, maleno čudovište. Već si kod kuće? -Baka vozi brže od tebe.
Došle smo ovdje za minutu. -To je brzo.
I sjedila sam naprijed. -Što? Hanna?
Što je bilo toliko važno da se nisi mogla javiti na mobitel?
Ništa. Poslovni ručak.
Odnesi ovo Roelu. I kruh.
Da?
Hej, Hans. -Večera je postavljena.
Ne brini. Pustit ćemo ga ovaj puta, iako to još nije dozvoljeno.
Želiš još jedno piće? -Drugi puta.
Zbog čega su došli?
Jest ću kasnije s mamom.
Pitali su jesmo li vidjeli čovjeka s vrećicom.
Iskopao je duboke rupe u močvari.
Pronašli su nešto čudno.
Vidjela sam ga na putu ovamo. -Onda će naletjeti na njega.
Je li dobro?
Mama je kuhala.
Kopaj, kopaj, kopaj...
To nije moj sin? To nije on?
Što mu je, mama? -Ne znam, draga.
Tužan je. Što je ovo?
Bok, bok, bok. -Stavi pojas. -Baka kaže da mogu bez pojasa.
Stvarno mi je drago što si došao brzo. -Nema problema.
Uzbuđen sam što ću vidjeti to. -Da.
Ne znamo koliko je dugo na vanjskom zraku. -Dobro.
Mještani su je pronašli prije četiri dana.
Mislili su da se dogodilo nedavno, jer bilo vrlo očuvano.
Pazi gdje staješ. Vjerujem da znaš Lennarda.
Bok, Lennarde. Drago mi je što te opet vidim. -Drago mi je. -Radu je ovdje?
Negdje je ovdje. -Dobro. -Ne mogu reći kolika je čast...
Što je s onim? Vidio sam to kada sam dolazio.
Nažalost, jutros su pronašli čovjeka u vlastitoj rupi.
Mrtvog? -Da, kažu da je umro od smrzavanja.
Ili zbog srčanog udara, koji se dogodio zbog smrzavanja. -To je strašno.
A rupa? -Ne smijemo prilaziti.
Naravno.
Hoćemo li?
Pokušali smo zaštititi mjesto od utjecaja koliko smo mogli.
Nadam se da je zadovoljavajuće. -Dobro.
Dobro. Oprostite.
Oprostite.
Ovo je nevjerojatno.
Pogledaj ti to.
Nije li lijepa?
Mama. Mama. Mama.
Mama! Hej! Mama.
K vragu. Hej.
U redu je. Dobro sam. -Reci to doktorici u ponedjeljak.
Ne. -Da. Možeš se kladiti. -Mama?
Imala sam noćnu moru. -Još jednu.
Kada sam se probudila nisi bila u svojoj sobi.
Ne idem nigdje bez tebe, lutkice. -Obećavaš? -Obećavam.
Što je?
Ništa. -Što je?
Jesi li vidjela nekoga u vrtu? -Nisam.
Mislila sam da sam vidjela nekoga. -Jao.
Stvarno je izgledao kao čovjek. -Navuci zastore.
Je li neka od vas bila vani?
Vidiš? -Betriek je vidjela nekoga u vrtu.
Jesu li tvoja vrata zaključana? -Jesu.
Možda je čovjek s vrećicama -On je mrtav.
Što? -Hans mi je rekao.
I nisi nam rekao? -Smrznuo se. Ništa čudno.
Ne može biti on.
Sjajno.
Mama.
Mama. Mama.
Što je? -Djed se svađa.
Što?
Praviš scenu? -Bože, što je hladno.
Trudim se, ali nitko ne govori nizozemski.
Gospodine, mogu li vam pomoći? -Evo još jednoga. Da, da.
Ponavljam, ne želimo da nam ljudi hodaju oko kuće u cik zore.
Jutros je netko bio ovdje. -Naš? -Mislim na nekoga iz vašeg kopačkog kluba.
Sljedeći idiot koji bude njuškao uokolo, neće otići živ.
Pokušava reći da ako se sljedeći puta to dogodi,
ta osoba vjerojatno neće dobiti toplu dobrodošlicu.
Dobro. To je htio reći? -Nešto slično.
Jesi li mu rekla? -Da, jasno i glasno.
Lijepo, lijepo.
Slušajte. Žao mi je zbog toga što se dogodilo.
Reći ću svojima da ne izlaze sami. Dobro?
Tražite blago?
Da, nešto takvo.
Događalo mi se samo noću. Noću ne vozim auto, zar ne?
A nalazi? -Reći će vam u bolnici.
To vam se događalo nekoliko puta.
U neku ruku je dobro znati potiče li to nešto drugo, osim fizičkih uzroka.
Jeste li razgovarali s nekim o tome?
Razgovarali smo. -Dobro. U nekim slučajevima,
potisnuta trauma može prouzročiti fizičke simptome.
Možda će zvučati čudno, ali liječenje može biti rješenje.
Da. Razmislit ćemo o tome.
Ovo je senzor. Ima maleno oko.
Ako slon bude ušao u vrt... -Slon?
Da. -Slonovi ne žive ovdje. -Ne žive, ali po noći će ih senzor vidjeti.
Onda ćemo imati sliku.
Zbog čega se ljutiš?
Da?
Oprosti. Nije važno. -Uredu je.
Stavi nešto na vrata dok snimaš. -Što je?
Ne moraš se brinuti za mene.
Dobro sam. -Dobro. U redu.
Dobro. Imam još jednu. Kada je avion sletio,
ljudi su iskakali iz sjedala i uzimali prtljage
kao da se užasno žure.
Ali naravno, vrata se tek otvaraju nakon 15 minuta.
Svi su stajali ondje u gužvi pred izlazom poput hrpe idiota. Mrzim to.
Ta je dobra. Da, ta je dobra.
Hvala. -Bez brige.
Ne bi li im se trebali pridružiti?
Ne, dobro nam je.
Mogao bih sjediti ovdje i odisati autoritetom.
Dobro. -Da.
Što je sa ljudima koji uzimaju ono što je besplatno? -Dobro.
Kao ove vrećice sa šećerom.
Ne trebaju ih, ali svejedno ih uzimaju.
Opet se radi o tvojoj majci? -Bože. Užasna je!
Skuplja ih poput hrčka. Kada imamo goste, stavi pred njih
sve vrećice koje je ukrala.
Da, ide mi na živce.
Kao tvoj vodič, savjetujem da probaš
Witte Koppenjenever. Vrlo je ukusno.
Prilično sam siguran da sam tih popio nekoliko
i nisam siguran da mogu sjediti ovdje i odisati autoritetom...
Mislim da se previše opuštam.
Muškarci koji spavaju sa čarapama.
Čarape, da. Prokleti materijalisti.
Znate što? Mislim da mi je dosta. -Jesi li dobro?
Zaboga. Što si mi učinila? -Nemoj se opirati.
Lijepo.
Da, samo se vozili i posvuda svirali.
Ponekad samo za pet ljudi, ali i to je bilo dobro.
Sjeća li se tvoja kćer toga? -Ne sjeća, ali voli njegov glas.
Puštala sam neke naše pjesme u autu. Imao je vrlo lijep glas za pjevanje.
Kao i ona. -Nije bilo boli u prsima, mučnine? -Nije.
Njegovo srce je jednostavno stalo. Nema više kisika za ovu guzicu.
Kako glava? -Pokušavam izbjegavati nagle pokrete.
Obično dobro podnosim žestoka pića.
Da. -Danac sam i sve to. -Naravno, naravno.
Sigurno postoji milijun muškaraca koji čekaju priliku da te usreće.
Žao mi je što te moram obavijestiti da nisam tražena u ovim krajevima.
Ma daj. -Ne, ozbiljno.
Svi se boje. Obiteljsko prokletstvo.
Obiteljsko prokletstvo? -Da. -Zbog toga što ti je suprug umro?
Da, to i druge stvari.
Dosadna priča. -Ukratko.
Baka je ubijena dok sam bila mala i nikada nisu uhvatili počinitelja.
Moja tata ne poludio nakon toga. Počeo je piti i izgubio je posao.
Moja mama je postala emocionalno nestabilna.
Danas boluje od nepoznate bolesti koju nitko ne može izliječiti.
Bila sam nakratko u New Yorku, ali onda je Neil umro,
ostavljajući me sa malom, živahnom Hannom.
Isuse. To zvuči kao lijepo prokletstvo.
Da. Zar ne?
Ovdje stanujem.
Hvala što si mi rekli sve to
prije nego smo proveli cijelu noć zajedno.
Obično treba malo duže da se dogodi katastrofa, pa ti neću smetati.
Da, molim te. -Vidimo se.
Edwine. -Spalite je! -Glasnije. -Spalite je!
Edwine? -Da? -Ona zapravo nije vještica?
Sviđa mi se. Dobro je. -Da? -U principu.
Nije ono što sam imao na umu. Već imamo nešto.
Mislim da je ovo dinamičnije. -Istina, istina.
Ali treba li biti dinamičnije, pitam se?
Vidjet ćemo se kasnije?
Mislim da to nije dobra ideja. -Dobro. Kako hoćeš.
Nikada. -Zbog glazbe?
To nema ništa s time.
Zašto? Već si odlučio? -Još nisam. -Dobro.
Hanna!
Hoćeš li mi čitati o Panami?
Ponovno? -Samo slike. -Dobro.
Mama? Možemo li to zauvijek raditi?
Što? -Čitati knjige.
Možda ćeš jednoga dana željeti čitati svojoj djeci.
Ne, radije bih da mi ti čitaš.
Što radiš? -Neću biti ovdje cijelu noć.
Dobro. -Neću. -Vrlo je hladno.
Imam nešto za to.
Vidiš? Vrlo udobno. -Da.
Ne znam zašto si to radiš.
Pa...
Žao mi je. Žao mi je.
Popio sam malo vašeg mlijeka.
U redu je.
Samo...
Samo budite ovdje. Dobro? -Molim vas.
Molim vas.
Mama. Netko je u kuhinji. -Što?
Ondje je neki čovjek...
Žao mi je. Žao mi je. -Idi gore. Hajde.
Tjeraju me na to.
Koji vrag? -Mama.
Odlazi! Molim te.
Mama!
K vragu.
Vidiš?
Bok. -Bok.
Ponovno, žao mi je što se dogodilo. Nevjerojatno je.
Znam ga godinama. Ni muhi ne bi naudio.
Ekipa ga je voljela. Ne znam što ga je spopalo.
Ne zna kako se to moglo dogoditi.
Navodno, bio je vrlo drag i svi su ga voljeli.
To su rekli i za čovjeka s vrećicama prije nego je skrenuo.
Razumiju. Nisi ti kriv. Nisi mogao znati.
Rekla bih da nije stariji od 40 ili 45 godina.
Da. -1991.,
imao bi 10 ili 15.
Da. I živio je u Rumunjskoj.
Možemo li razgovarati na katu?
Hrabar si što ste došao ovdje.
Vidiš kako smo prokleti?
Vrlo je očito?
Hej, hej.
Dođi.
Opet se sve ponavlja.
Vratila se. -Evo ga opet.
Moramo otići čim prije. -Samo nastavi.
Želiš se vratiti u kliniku? Zbog toga ne volim dolaziti ovamo.
Nacrtala sam četiri sunca.
Želiš ljubičastu? -Da. Bako!
Izvući ćete je? -Hoćemo.
Nemoj me više tražiti da dolazim ovamo.
Ako budeš pritiskala tipku za uzbunu ni nema smisla.
Idem na zahod. -Betriek.
Gospođo, mogu li vam pomoći?
Samo čekam nekoga.
Nije umrla.
Gdje si bila, dovraga?
Izgubila sam se. -Izgubila? Zahodi su odmah kraj ulaza.
Danas se ne osjećam najbolje.
Hej. Tebi govorim. Nije mi dobro.
NIJE UMRLA. -Slušaš li me?
Hej. Hej.
Pet sekundi. -Betriek!
Hej. -Samo malo.
Hej. -S mamom sam.
Dobro. -Posjetio si tog čovjeka?
Radua? Jesam.
Jesi li rekli zašto je to učinio?
Nisu. Nije se još probudio.
U kampu su govorili... -Betriek!
Što?
Rekli su da je kopao. -Kopao?
Sam. Dalje od iskopine.
Čudna slučajnost, zar ne?
Betriek!
Što radiš sutra?
Hej. Točno na vrijeme.
Ne opet ovo mjesto. -Loša sjećanja?
Vidiš li onog starca? -Kojeg? -Njega.
Njegov sin je umro u močvari prije nekoliko dana.
Neposredno nakon što je iskopao nešto.
Što je to?
Žena. -Žena? -Ispričavam se.
Vrlo stara žena.
Stotine godina. Tijelo iz močvare.
Koliko stara? -Još uvijek istražujemo, ali stara.
Što je? -Dođi.
Nisam siguran da sam dobro shvatio.
Hoćete reći da je vaš sin znao gdje treba kopati da bi pronašao tu ženu?
Uzdravlje. -Uzdravlje.
Vrlo smo osjetljiva obitelj.
Moj otac, ja, ali osobito Micha.
Uvijek smo predosjećali nešto.
Nešto što nije mogao znati,
ali nešto mu je to reklo.
Znači da mu je to netko šapnuo?
Gdje početi kopati.
Ti si jedna od tih. -Ne, ja... -U redu je. Samo se šalim.
I ja znam za to.
Helenin šapat.
Govori o tome. Legenda o Feike.
Da. Mojeg oca je uvjerio šapat u močvari.
Bio je Michin duhovni vođa.
Njegovi napadaji panike nestali su nakon toga.
Kada su ga pronašli, sjedio je u lotus poziciji.
Moj otac ga je to naučio.
Kada su mi to rekli, znao sam da je bio prestravljen...
Ispričavam se. -Što se događa?
Oprostite.
Pitala si je li mu šaputala.
Odgovor je da.
Dat ću ti svoj broj. Možda pomogne.
Ako budeš imala pitanja... -Puno hvala.
Tko je Helen? -Ne mogu vjerovati da ne znaš. -Što?
Vi znanstvenici, neinformirani ste. -Daj.
On je poput zločinca u cijeloj priči o Feike.
Nešto zlo je u močvari i šapće užasne stvari svakome tko sluša.
Glupa priča koja djecu drži dalje od močvare.
Poput babaroge? -Da.
Neki ljudi to ozbiljno shvaćaju. Vidjet ćeš.
Imamo godišnju proslavu za nekoliko dana,
koja uključuje školski zbor. To je urnebesno.
Shvaćaš li ti? -Što? -Shvaćaš li to ozbiljno. -Ne.
Mrzim tu priču.
Moj tata kaže da je to jednom čuo.
Šapat.
Mislim da sam i ja čula. U bolnici. Što?
Što želiš da kažem? Mislim, hajde. -Ništa.
Nemoj ništa reći.
Samo mi reci nešto o ženi koju ste iskopali. Želim znati. -Ne.
Neću reći ništa ako ćeš biti paranoična i čudna. -Što? Paranoična?
Da. -Čovjek je došao u moju kuću gdje živim i gdje moja obitelj živi.
Pokušao nas je ubiti, a onda mu mozak prosut ispred mene. -Znam.
Da, onda nemoj... -Što?
Nemoj se ponašati kao da sam luđakinja! -Ne radim to.
Pretrpjela si traumu i možda ti je percepcija izmijenjena. To želim reći.
Jebi se. -Kako to misliš, jebi se? -Jebi se.
Zaustavi auto. Zaustavi jebeni auto! -Betriek!
Betriek! Kuda ideš?
Betriek. Betriek! -Neću!
K vragu.
Moramo se vratiti u kamp. -Da, odjebi!
Pijana si! Nisam to mislio na taj način. Molim te.
Daj. Moramo se vratiti natrag. Ne mogu te ostaviti ovdje! Daj.
Samo stani, molim te.
Misliš da je ovo smiješno? -Da.
Jonas!
Gdje si bio? Pokušavala sam te dobiti. -Uđimo. -Neće upaliti.
Njen vrat je prerezan. -Da, kao i kod drugih.
Ima ih još?
Četiri točnije. Sve su žene. -To je sjajno.
Njihovi vratovi su prerezani okomito? -Koliko možemo biti sigurni u to.
Pronađene su u novim rupama gdje je Radu kopao.
Šališ se?
Jesi li dobro? -Dobro sam. -Ne izgledaš dobro.
Dođi se ugrijati. -Pričekajte sa izjavom za novinare
dok ne saznamo više. -Naravno. -Sonja.
Možeš li nešto provjeriti?
Betriek. -Isuse, mama.
Sve je u redu? -Uplašila si me. -Da.
Čula sam nešto. Jesi li dobro? -Jesam.
Sada sam dobro.
Smeđe mrlje.
Zbog toga sam dolazio? -Što je fotografirano? -Što?
Ako nema ničega, zašto fotoaparat škljoca?
A žene? Jesu li se oporavile od šoka?
Ako te muči Rumunj, on će se oporaviti.
Tako su mi rekli. -Nije on kriv.
Što si rekao? -Nije on kriv. Samo je slušao.
Imam osjećaj da smo se vratili. Prije 30 godina smo bili na istom.
Nisi imao toliko bora, ali nosiš istu odjeću.
Roel. Roel.
Što se događa?
Trebam nešto od tebe.
Evo ga. Legenda o Feike.
Prije mnogo stoljeća, živio je kralj, Walter i njegova ljutita žena, Helen,
koji su se prema ljudima loše ponašali i imali su ogromno bogatstvo,
dok su se drugi morali mučiti.
Zajedno su upravljali u kućanstvu od nekoliko sluga.
Jedna od njih je bila djevojka po imenu Feike.
Budi mirna. -Gdje je djed?
Ne znam, dušo. Uskoro će doći.
Zabavi se.
Nije trebalo dugo da Walter počne željeti tu djevojku.
Na kraju se najgore dogodilo. Feike je zatrudnjela.
Kada je Helen saznala, nije mogla pobjeći od gnjeva.
Nije on! -zavapila je.
Bio je začaran. Obuzeo ga je njen pogani um.
I tako je Feike postala čarobmica. Vještica.
Isčekivajući svoju sudbinu u tamnici, molila se Bogu da joj pomogne.
Ali drugi bog je slušao, pogani bog, Moloch.
Bog dječjeg žrtvovanja.
Pomoći ću ti da izbjegneš sudbinu nedostojne duše,
tako lijepe, moje dijete, bog je šapnuo.
Ali pazi, ova osveta će biti kavez sama po sebi,
a ja ću uzeti ono što je moje;
tvoje potomstvo, iako je još nerođeno.
I tako je pakt sklopljen i zapečaćen Molochovim znakom
žigosanim na djevojčino čelo.
Sljedećeg dana je Feike stajala kod lomače.
Pokaj se! - povikala je gospodarica.
Priznaj krivnju i pokaj se, nastavila je.
Pokaj se! - ponovila je po treći put.
Ali Feike je hrabro odgovorila: Neću.
Ti ćeš se pokajati.
Oslobodila je ruku i prije nego je itko mogao skočiti u pomoć,
prerezala je vlastiti vrat.
Dok je Feike ispustila zadnji dah iz tijela,
Helenina iskvarena duša je napustila je njeno.
Od tog trenutka, Helenino živo meso pripalo je Feike.
Kao kraljeva žena vršila je svoj utjecaj na njegove odluke.
Nedugo nakon toga, sreća i obilje se vratilo.
Do danas, Feike je slavljena kao prava junakinja i svjetlo u tami.
Prerezala je svoj vrat? -Da.
Okomito? -Ne piše.
Piše da ljudi vjeruju da od tada Helenina duša luta močvarom.
Puna bijesa i osvete, šaptajući svoje zle laži u uši prolaznika.
Vjerojatno zbog toga ne vidimo ljude u ovom kraju.
Bok, malo čudovište. Bila si super. -Gledala si me?
Jesam. Prava si zvijezda. Ti si ovo nacrtala. -Da.
Gdje si to vidjela? -Izmislila sam.
Cvijet daj baki.
Bako, Cleo kaže da je Feike bila prava vještica.
Je li? Kako to ona zna? -Tata joj je rekao.
Gdje si bio?
Da.
Je li djed zaboravio? -Valjda, dušo. -Budala.
Trebali smo ići na zabavu. -Znam, dušo.
Ići ćemo čim završim nešto.
Halo? -Da. Bok. Jonas je.
Bok. -Bok.
Zanimalo me je hoću li te vidjeti na Feikeinoj zabavi večeras?
Da. Doći ću malo kasnije. Oko osam.
Trenutno ne mogu doći. Moram nešto obaviti.
Moj otac je bio vidovnjak.
Ja nisam. Mene zanimaju tropske vodene životinje.
Ne bi se reklo po njihovom izgledu,
ali ribe razgovaraju jedna s drugom putem mikro vibracija.
Proizvode vrlo male signale.
Zbog toga im je toliko teško kada udariš po staklu.
Ne smiješ to raditi. Izluđuje ih.
Dobro. Zapamtit ću.
Tako nekako je bilo i sa Michom.
Neki ljudi su osjetljiviji na vibracije od drugih.
Moj sin, tvoja kćer, ti.
Pokušavam ne dirati to. Nikada ne znaš što je iza toga.
Ali tu i tamo, signal je poziv u pomoć.
SOS za duhove.
Bolje ti je da slušaš. Nisi li zbog toga ovdje?
Sjedni ovdje.
Da budem iskren, ne radim ovo tako često.
Zatvori oči.
Ne.
Ovdje Jonas. Ostavite poruku.
Možeš li me nazvati?
Gdje je ona?
Hej.
Ne smiješ biti ovdje.
Što radiš?
Gdje su ostale? Piše da ste pronašli još osam. -Jesmo.
Gdje je Jonas? -Jonas? -Mislim da je otišao na zabavu.
Jesi li ti Betriek?
Jesu li sve žene?
Jesu. -Iz različitih doba?
Ne smijemo... -Jesu li te žene iz različitih doba?
Jesu. -I sve su u rodu.
Hej. Tvoja kćer plače kao da ne postoji sutra.
Što radiš? -Odlazimo. Tvoje stvari su dolje.
Što? Zašto? Gdje? -Jesi li znala za tijela koja su pronašli?
Ovdje u močvari. Nekoliko žena s prerezanim vratom.
Zvuči poznato? -Misliš na legendu o Feike?
Znaš ti dobro na što ja mislim.
Pomogni mi. -Hoćeš da ti slovkam?
Netko nas pokušava ozlijediti. Te žene su žrtvovane.
Neki manijak im je prerezao vratove kao baki.
Je li to dovoljno jasno? -Kako znaš za to? -Je li važno?
Idem po tatu. -Dušo.
Ovdje Betriek. Molim, ostavite...
Jonas! Jonas!
Dušo.
Što je još rekla? -Ne znam. Činila se izbezumljena zbog situacije.
Sretna je što nije ništa oštetila.
Bila sam vrlo pristojna prema njoj.
Prošla je puno toga. -Znam. Napad i sve to.
Nije samo to. Njen suprug je umro, baka je ubijena
a sada... -Njena baka je ubijena?
Da. -Nećeš mi valjda reći da joj je netko prerezao vrat?
Zašto bi to rekla? -Sranje. Je li netko... -Ne znam.
Misliš da se to još uvijek događa? -Što?
Žrtvovanja.
Govorila je nešto o tome da je njena obitelj u opasnosti.
Je li zbog toga izbezumljena?
Još uvijek...
Još uvijek žrtvuju ljude zbog boga? Molocha?
Jesi li dobro?
Oprosti. Pretjerala sam. Ovo je smiješno.
Mogu li posuditi tvoj auto? -Došla sam pješice. Zašto?
Moram ići. -Ideš? Zašto?
Žao mi je. -Jonas!
Sve njegove zamke su nestale. -Što? -Mama!
Djed je čudan.
Dođi.
Roel!
Učini nešto.
Druga vrata su otvorena.
Dođi.
Ostani ovdje. Nikoga ne puštaj unutra. Obećavaš?
Tata!
Ne!
Tata, nemoj!
Pusti!
Mama?
Mama, mama?
Ne.
Sranje!
Mama? -U redu je, dušo.
Neće dugo trajati.
Policiju, molim. Halo?
Betriek!
Betriek.
Što? -Hanna...
Dođi, draga.
Hvala što si došla ovdje.
U Nizozemskoj sam samo dan. -Da, bilo je ludo.
Lijepo je. -Da? -Što je to?
To je gostinjska kuća.
Došlo je s mjestom, ali nije puno korištena.
Lijepa je. -Ako želiš, ti i Hanna ste više nego dobrodošle.
Mislio sam da obje možete otići odavde i promijeniti okoliš.
Možeš ponijeti violinu. Možda snimiti album ili dva.
Hvala. -Prodala sam je.
Prodala si je? -Da.
Mislim da je sada dobro da imam stabilnost.
Da se držim poznatog uz Hannu. -Da, da. Naravno. Razumijem.
Kako je ona? -Probija se kroz to.
Drago mi je da ste obje dobro.
Da. -Da.
Trebala bi razgovarati s nekime.
Mislim na stručnu pomoć. -Imam mantru i mislim da pomaže.
Pogled u beskraj.
Ne znam kako to prevesti. To je nešto poput: Samo nastavi.
Pogled u beskraj.
Da. Pogled u beskraj.
Zvuči kao dobra mantra. -Da, pomaže mi.
Koja je tvoja? -Ne znam.
U zadnje vrijeme se teže koncentriram, da budem iskren.
Da. Za sutra su mi zakazali predavanje u Parizu.
U nevolji sam. Da. -Sigurna sam da ćeš biti dobro.
Da.
Onda. -Onda. -Lijepo te je bilo ponovno vidjeti.
Hanna! -Dobro.
Da.
Ako se predomisliš, molim te, nazovi me.
Mislim da bi to bilo dobro za obje. Zapravo, uživao bih u društvu.
Dobro.
Prestani se brinuti. Dobro?
Izgledaš umorno. Čuvaj se. -Dobro.
Bit ćemo dobro.
Te stvari je ponekad najbolje jednostavno ostaviti na miru.
Eto tvoje mantre. -Ostaviti na miru.
Da.
Ostaviti na miru. Hanna.
Iza stabala nalazila se mala kuća.
Nikada nisu vidjeli kuću iz zraka.
Koja je ovo riječ? -Nikada. Nikada nećemo morati otići.
MOLOCH
PREVEO, UREDIO, PRILAGODIO: MihovilBiro
Preuzeto sa www.titlovi.com