Поручниче Карапакс, реците ми да сте нашли Скарабеја.
Сечемо га тренутно. -То је узбудљиво.
Наредио сам им да раде нон-стоп откако смо га ископали пре око две недеље.
Добро. Држаћемо ово у строгој тајности
док не будемо спремни да покажемо одбору. -Гђице Корд?
Извињавам се. -Др Санчез, здраво.
Ћао. Заправо се тако не зовем. -Још колико ће то да траје?
Доћи ћемо до средишта пре зоре. -Јаче притисните своје људе.
Трагала сам 15 година. Не желим да чекам ни секунду више.
Требало је да позовете пре него да кренете на пут.
Ово може бити још једна варка. -Тамо унутра је.
Могу да осетим то.
Превео: Бамбула
АРХЕОЛОГ ДЕН ГАРЕТ ДОЛАЗИ ДО НОВОГ ОТКРИЋА
ТЕД КОРД ФИНАНСИРА ГАРЕТОВО ИСТРАЖИВАЊЕ
НОВИ ХЕРОЈ У ПАЛМЕРА СИТИЈУ ПЛАВА БУБА СПАСИО ГРАД ОД ВАТРЕНЕ ПЕСНИЦЕ
ТЕД КОРД ПОСТАВЉА НОВИ КУРС КА ЧИСТОЈ ТЕХНОЛОГИЈИ
НЕСТАО ТЕД КОРД ВИКТОРИЈА КОРД НОВИ ДИРЕКТОР
О.М.А.Ц (Армија од једног човека)
СФЕРА ЛОЦИРАНА
МЕСТО ИСКОПАВАЊА-10
КОРД НАСТАВЉА ВОЈНИ ПРОЈЕКАТ
ВОЛИМ ПАЛМЕРА СИТИ
ДОБРО ДОШЛИ У ПАЛМЕРА СИТИ
У реду. Урадимо ово.
Извините, господине? Како изгледам? -Као да дугујеш стотине хиљада.
Добро.
Да ли га је неко видео?
Ништа не причамо за сада. Уживајмо у овом тренутку. Пре него што сазна.
Ја ћу да му кажем. -Јеси полудела?
Шта који ђаво? Зашто не? -Чак и добра вест звучи као лоша кад је саопштиш.
А ово је прилично лоша вест. -Умем да будем весела. -Ти си задужена за балон.
Надам се да ћу моћи то. -Шта?
Дипломац је стигао! -Какав је протекао лет? -Добро.
Јеси ли гладан? -Наравно. -Ево. Само то су имали.
Добро дошао назад, брате. -Хвала. Нано!
Тако сам поносна на тебе! -Коначно заједно!
Да се загрлимо сада!
Где је стриц Руди?
Добро дошао назад, проклети факултетлијо.
Хајде. Изађи из аута и загрли ме. -Не. Нема грљења, човече.
Велики брат гледа. Има камера. -Знао сам да ћеш нешто рећи.
Препознавање лица. Скенери за снимање тела.
А они једва чекају да те коначно ухвате. -Видиш?
Због таквог говора ухапсиће нас све.
Одакле ти ово? -Купила сам за Хаимеа. -Дечак? Знамо да је дечак.
Вероватно је прислушкивач унутра. -Дај, бре. Шта то радиш?
Боже! Ово ми је баш недостајало.
Добро је знати да се неке ствари никада не мењају.
Мама и тата имају нешто да ти кажу. -Милагро. -Шта је?
Појео је такос, сад нек сазна истину. -Истину? О чему се ради?
Ми... -Изгубићемо кућу. -Шта? -Видите? Није поднео то толико страшно.
Не, остајемо без куће? Како то мисли? -Станодавац је утростручио станарину.
Дали су нам три месеца да нађемо новац или да се иселимо.
Тако ми је жао, жгољави. -Не. Немој да ти буде жао, мама. Ниси ти крива.
То само значи да ћемо морати да изгарамо у радњи.
Аутомеханичарска радња је прошлост. -Како? -Можеш Корд да се захвалиш за то.
Брате. -Нисмо могли да одржимо темпо. Поготово откако је твој тата...
Он је имао... -Тата је имао инфаркт. -Шта?
Добро сам. Само зачепљена артерија али сад сам сасвим добро.
Барем је храна иста. -Стани, зашто ми нисте рекли?
Радио си тако напорно, љубави. Нисмо хтели да ти одвлачимо пажњу од школе.
Мама, могао сам нешто да урадим. Могао сам да се вратим.
Могао сам да будем овде. -Главу горе, Хаиме.
Снашли смо се. Увек се снађемо.
Имамо на много чему да будемо захвални. Види...
Славимо то што је први Рејес дипломирао на колеџу.
Да. И последњи! -Да, зато што се ниси пријавила.
Тако да будем дужна до краја живота? Не, хвала.
Шта? 25%? -Љубави, ови људи ништа не зарађују.
Шворц смо. -Бринимо за новац сутра.
ДОБРО ДОШЛИ У ЕЏ КИЗ ТЕСТИСИ ПАЛМЕРА СИТИЈА
Сећаш се како нас је мама учила салсу овде на предњем трему?
Увек си била боља од мене. -Да. И даље мислим да не знаш
да играш салсу. -Имам две леве ноге. Не могу ја ту ништа. -Да.
Сећаш ли се свог 21. рођендана? -Сећам се прве половине.
Не могу да верујем да ћемо остати без ове куће. -Било је чупаво.
Нећу опет да идем.
А постдипломске студије? -То неће помоћи породици.
Не могу да нас увлачим у још већи дуг. -Главу горе, брате.
Увек се дочекаш на ноге. Ти си "Хаиме." -Хвала, али...
Није требало овако да буде, Мили.
Како је требало да буде? -Требало је да се извучем.
Требало је да извучем све нас одавде. -Хвала, брате, али свиђа ми се Киз.
Знаш на шта мислим. -Да.
Зар ти не смета што они причају о напретку и добијају све
док ми морамо да седимо овде и будемо шворц?
Ти си Мексиканац у Еџ Кизу, друже.
Тај напредак није за нас.
У реду? Сиромашни иду овде а богати иду тамо,
док богати не пожеле да буду овде и истерају нас.
Некад смо имали другу страну пруге а сада они и то желе.
И даље имам диплому, зар не? То мора нешто да значи. Наћи ћу посао.
Не било какав посао, већ врхунски посао.
Да, зарадићу новац да сачувам ову кућу.
Не гледај ме тако. Мили, пази шта ти кажем,
за пет година, ваљаћемо се у новцу.
Ово ће да буде само једна од наших кућа. Имаћемо вилу на води
с мермером свуда, преливним базеном.
Да, само гледај, Мили.
Само гледај.
Извините, г. Рејес?
Завршили сте са стругањем жваке с те лежаљке?
Ово је срање. -"Хвала, Милагро, што си ми нашла овај послић."
Нисам ја крива што ти будућност није испала онако како си желео.
Како ћу да стекнем искуство ако нико неће да ми да посао?
Звучи да је у теби проблем.
Озбиљно? -Шта? Захваљујући мени имамо посао, тикване!
Да, да, коначно смо га нашли. Доктор Санчез врши тестове тренутно.
С правом шифром у рукама
можемо одмаћи даље од фазе прототипа. -Види оно. -Да, да.
Ево Викторије Корд. -Види тај ход.
Некако је секси у Круела Кардашијан фазону. -Не бих рекла.
Јавићу се. -Шта? Не... -Добар дан, госпођо.
Ако желите, могли бисмо.
То је прекретница на којој смо радили, генерале.
Ми смо невидљиви за такве људе, Хаиме. То је наша супермоћ.
Добро. Назад на посао.
Слажем се. То је губљење времена, али, генерале, кажем вам
да ће вас одушевити оно што ћу вам показати сутра увече.
Да. И ја једва чекам. Ћао. -Тета Вики?
Џенифер, шта радиш овде? Нисам знала да ћеш доћи.
Карапакс, ово је Тедова ћерка. Моја омиљена братаница, Џенифер.
Чему дугујем ово неочекивано задовољство?
Свет се променио. "Индустрија Корд" суочава се с изазовом без преседана
да обезбеди своју имовину, овде и у иностранству,
од наших рудника прометијума у Гватемали,
до развоја некретнина овде у Палмера Ситију.
Представљамо будућност приватне полиције:
О.М.А.Ц, "Армијски корпус од једног човека." -Куда ћемо?
Морам да кењам, брате. Ти стражари. -Стани, али тоалети за особље су тамо.
Да, али ја заслужујем луксузну клоњу тренутно, у реду?
Стражари.
Ја...
Коришћењем револуционарне Корд симбиотехнологије,
О.М.А.Ц. се повезује директно с људским мозгом
да створи самосталну ратну јединицу,
омогућавајући једном војнику да упрегне моћ легија.
О.М.А.Ц. осигурава будућност на коју се Корд може ослонити.
Будућност коју можемо контролисати.
О.М.А.Ц.
Функционише прилично добро, зар не?
Овај пројекат је угашен пре неколико година. Зашто си га опет покренула?
Џенифер, О.М.А.Ц. је будућност ове компаније. Треба да си узбуђена.
Не, не. Желим да знам шта је острво Паго? -То је поверљиво.
То је тајна. Али рећи ћу ти да оно што није поверљиво
биће на овој забави. То ће бити чудесно вече
с веома занимљивим људима,
па ако желиш да дођеш, доведи некога и биће забавно. Видимо се касније.
Знам шта радиш, Вики. Више не правимо оружја.
Само мало, "ми"? Ко то "ми"?
Ти си ништа за ову компанију. Ти си трошак.
Дериште на месту њеног оца у одбору,
које путује широм света на рачун компаније,
и бави се "хуманитарним радом." -Мој отац никад не би...
Твом оцу је предата компанија коју сам ја изградила. Моја компанија.
Коју је он онда умало уништио
својим моронским изумима и немарним управљањем,
а након што је урадио све то, знаш шта је урадио? Само је испарио,
и оставио ми да поправљам ситуацију. Твој отац је напустио ову компанију.
И напустио је и тебе. -Нећу ти дозволити да урадиш ово.
Немој да ми стајеш на пут, Џенифер. -Одмакни се.
Не плашим те се. -Можда би требало.
Рекла је да се одмакнете, госпођо.
То је било раскошно! Срање.
А ко си ти, згодни?
Хаиме Рејес. -Мислим да је време да нађеш нови посао, Хаиме Рејес.
И ти, тоалету. Идите. Хајде.
Хвала.
Где је ауто? -47 минута.
Јеси ли добро? Оно је било... -Ценим витештво,
али могу сама да се чувам, у реду?
Наравно. Али каква кретенка, зар не? -Она је Корд. Сви они су кретени.
Џени Корд.
Нисмо сви кретени. -Очито.
Стварно ми је жао због овога. -Нема везе.
Дај ми телефон. Да ти сам свој број. -Добро.
Да. -Дођи до Корд куле сутра. -Добро.
Можда ћу моћи да ти нађем посао негде другде у нашој компанији.
Да. Боже. То би било сјајно. Радићу било шта. Стварно. -Било шта?
Знаш да он има диплому? Правник. -Да.
Требају ли вам правници? -Добро. Пошаљи ми поруку. -Важи.
Драго ми је што сам те упознала, Хаиме Рејес.
И мени. Џени Корд. -Мислим да јој се можда свиђаш.
Шта? Не. -Ћао. -Мислиш? -Да.
Једном је бацила поглед на твоје младо мексичко дупе,
херојски вајб, и свидело јој се то. Знаш шта?
Можда ће те извући из сиромаштва као Марија из кварта. -Добро.
Осим што је она бела богата риба а ти си Марија! -Да. Добро.
Ћао, Џени! Овде Хаиме Рејес, прихватићу ону понуду. Видимо се сутра.
Пијеш ли?
Само једно. -Добро. -Немој рећи мајци.
Не можеш да спаваш? -Не. -Ни мени се не спава. -Да.
Посадио сам оне нопале с наном, кад си био беба.
Погледај их сада. Као ти и Мили, порасли и лепи.
Добро си? -Да.
Извини, тата, делује да је све ван домашаја тренутно, и...
Имам осећај као да сам вас изневерио.
Ми смо на путовању, Хаиме.
Ова кућа, нопали, аутомеханичарска радња. Све.
Они су само стајалишта на путовању. Али ово није одредиште.
А шта је? -Не знам.
Важно је да идемо на ово путовање заједно.
Ствари не трају. Породица је вечна.
То траје.
Немој да будеш толико тужан.
Свако има сврху. Ти само ниси нашао своју.
Која је онда твоја сврха?
И даље је тражим.
Али тренутно, то је ово.
Разговор с тобом, овде.
Главу горе, сине.
Видимо се ујутру.
Добро.
У реду, Хаиме. Можеш ти ово.
Боже... Хвала, тата. Можете да идете.
Бићеш добро, жгољави. Место ти је овде.
Да, главати. Изгледаш као сероња као и сви остали овде.
Дођи овамо! Заборавила сам да ти дам благослов!
Добро. -Дај све од себе, брате. -Да.
Понеси Молотовљев коктел да спалиш ово сметлиште! -Добро!
И нађи и мени посао!
Хаиме, Хаиме, Хаиме...
Не излазе често.
Здраво, ја сам Викторија Корд, а ово је Корд индустрија,
компанија с планетом у виду и будућношћу на уму.
Ћао. Драго ми је.
Достава је доле. -Не, не. Ја сам Хаиме.
Хаиме Рејес. Дошао сам да видим Џени Корд. -Имаш ли заказано, Џејми?
Зовем се Хаиме, али... -Молим? -Да, имам заказано. Рекла је да свратим,
стога сам сигуран да би требало... -Можеш да стојиш тамо. -Добро.
Зашто не седнеш, Џејми? -Добро. Хвала.
Нашла га је.
Џени? Добро...
Добро. Само ја и ти.
Не. Не, не.
Не! Не, не!
Дошло је до нарушавања безбедности. Закључајте зграду!
Џени! Џени. Шта?
Џени! Извињавам се. Џени Корд! То сам ја. Хаиме од јуче.
Жао ми је, журим. -Не, у реду је.
Али јуче си рекла да ћеш размотрити да ми нађеш посао
и не могу да одем без посла иако то звучи превише...
Можеш ли да станеш на тренутак? Молим те. -Ово је стварно лош тренутак.
Добро. Причајмо док ручаш. Молим те... -Останите на вези.
Рекао си да ћеш радити било шта, зар не? -Да. Било шта. -Ево.
Штити то својим животом. -Добро. -Али не отварај га.
Не пипај га! Немој чак ни да га гледаш!
Добро. Само ћу да га штитим својим животом. -Да, брзо учиш.
Да. -Добро. Сад иди! -Добро! -Иди, иди!
Закључајте јужне улазе! Вас двојица, са мном!
Отишао си да нам нађеш посао, а назад си донео само хамбургер?
Мислим да то није бургер. -Ниси погледао?
Рекла је да не отварам то. -Она није овде. -Шта? -Отвори га!
Отвори га!
Добро, добро. Један поглед. Каква сте ви деца.
Шта је то дођавола? -Изгледа као буба, зар не? -Заиста.
Зашто је то скривала? -Не знам. -Некако је разочаравајуће.
Највећи крпељ на свету.
Ви сте хтели да га видите.
Милагро. Веома зрело, али рекла је да не отварам то, зато те молим...
Теби је рекла да га не отвараш, брате. -Стани, стани.
Тешко је. -Добро. -Употребићу мотор. Узећу бушилицу. -Стани!
Не узимај бушилицу! Шта то радиш? -Боже, мрзим кад радиш то.
Је ли то нови Тамагочи?
Како си га натерао да уради то? -Не знам. Мама.
Мислим да ме готиви. Шта који ђаво?
Не готиви ме! -Хаиме, на лицу ти је! -Скините га!
Алберто!
Главати!
Шта који ђаво?
Где је нестало? -Човече! Покушавам да ти помогнем, главати!
Мислим да је у мени!
Боже! У мени је! -У теби? Како?
Ушло му је у гузицу!
Он је запоседнут!
Боже.
Хаиме! -Милагро! -Хаиме!
Руди, шта се дешава?
Он се помера. -Хаиме? -Не, не!
Дођавола! Срање. То ме је много уплашило.
Јеси ли добро, сине?
Главати. -Хаиме.
Жгољави.
Шта који... -Домаћин прибављен. -Ко је рекао то?
Започињање конфигурације система. -Само мало. Не чујете то?
Не гледај га у очи. -Анализирање домаћина. -Жгољо? -Сине?
Глас ми је у глави. -Здраво, Хаиме. -Шта се дешава?
Започни проверу система за три... -Провера система?
Два, један. Потисници активирани.
У реду је. Биће у реду!
Шта то радиш? Шта се дешава? -Активиран протокол за брзину ослобађања.
Куда ме водиш? -Пролажење слојева атмосфере. -Стани!
Прилагођавање притиска за заштиту домаћина.
Богородице, ја сам у свемиру. Ја сам у свемиру.
Човече, ја сам у свемиру.
Шта се дешава? Чек, је ли оно моја кућа? -Тестирање система за улаз у атмосферу.
Стани, стани! Не, не!
Не, не!
Боже! Боже, горим!
Стани, стани! Боже! Лети, лети!
Не, не. -Приближавање контакту. -Боже, умрећу!
Триста метара. Двеста метара. Сто метара.
Завршена провера система за кочење. -Хвала богу да је готово.
Можеш да ме водиш кући сада. -Активирани системи за летење.
Чек, чек. Немој да активираш! Стани, стани!
Слушај ме! Имаш погрешног човека! Кунем се! Ја сам нико и ништа!
Дај, бре!
Тестирање система за убрзање. -Пребрзо!
Пази, пази! -Шта је то било? -Не знам шта радим!
Извини због тога. -Фино подешавање контроле летења.
Пази. Пази! Дижи горе! Дижи горе!
Зашто ми ово радиш? -Домаћин бурно реагује.
Бурно реагујем? Киднаповала си ме!
Пре колико смо узели?
20 минута, мислим. -Човече, да ли те је дрмнуло? -Не.
Пошто ни мене није дрмнуло. -Не. -Да ли је тебе дрмнуло? -Не, човече.
Моја леђа! -Завршена провера система за приземљивање.
Шта је то било? -Јесте ли добро? -Шта си урадио мом ауту, човече?
Имаш ли осигурање, човече?
У гадној сам невољи. -Приближава се претња.
Шта који ђаво?
О, не. Шта то уради? -Успешна заштита домаћина.
Да ли је неко повређен? О, не. Смирите се. Могу да објасним.
Без бриге. Боже, ту је дете! Кунем се да то нисам био ја.
Ово ће звучати лудо, али немам контролу... -Провера система завршена.
О, не, не опет.
Мислим да ме је управо дрмнуло.
Да објасним опет. Он технички није нестала особа,
али јесте нестао. Али он је такође... -Запоседнут!
Експлодирао је с крова. С ракетама на леђима.
Зар не би требало да га тражимо? -Не, не!
Опет сам на чекању.
Повратно слетање успешно. -Нема везе. Нашли смо га.
Зашто си наг? -Хаиме? -Склони та јаја, брате.
Баш као кад је био мали. -Зато што му је хладно!
Покриј јаја, Хаиме. -Зовем се Џејми, не Хаиме.
О, не.
Шта радите?
Јеси ли добро, сине? -Жив је. -Хаиме.
Да ли си добро, сине?
Не. Немогуће.
Хаиме, нешто је... -Не, не сада, Милагро.
Хаиме, озбиљна сам. -Не, не. Не сада, Милагро.
Не сада! -Нешто је на твојим... -Хаиме, задржи то ћебе
што је додиривало твоју кобају. -Шта се дешава? Ти не можеш да летиш.
Ти не можеш да летиш. Супермен може да лети.
Они људи у аутобусу су били добро. Добро су.
Добро. Ово се вероватно стално дешава. Да, она ми не би урадила ово.
Да, добро. У реду.
Покушала сам да му кажем. -Народе, морам да нађем Џени Корд,
јер ће она да зна како да уклоним ово чудо са себе.
Где су ми патике? Дај, бре, где су ми... патике?
Не 84! Ово су ми биле омиљене патике. Добро, добро.
Хаиме, шта се десило? Куда си отишао? -Мама, не знам.
Мислим да сам исекао аутобус на пола а онда... -Шта си исекао?
И одлетео у орбиту. -Одлетео у орбиту? -Тата, не знам.
Зато ми треба Џени. У реду? -Зовем полицију.
Не, не. Немој да зовеш полицију. Немој полицију. Раде за Корд.
Шта мислиш да ће Корд урадити кад сазнају да неки мексички клинац
има такву војну технологију у себи?
Затвориће га. А онда ће нама да избришу сећање,
како не би никоме рекли. Влада је
навикла да затвара Мексиканце. Ово је научно-фантастична ствар. Ово је ЦИА.
Ово је Област 51! -Руди, усредсреди се. Како то мислиш?
Кажем да ће влада и Корд навалити на ово,
и онда ће почети да траже документа.
А то укључује и тебе, нано. Као и тебе, Алберто.
Добро онда. Онда ћу морати да идем сам.
Ти нећеш изаћи из ове куће. -Мама, имам 22 године!
Уосталом, шта ако је она у опасности? -Шта ако је у опасности?
Хаиме, одлетео си с крова. -Не разумеш.
Зацопао се у њу. -Скроз наскроз. -Не, нисам.
Уходио си јој профил на Инстаграму. -Где сам ставио...
Она је Бразилка, живи у Риџент кули. И није у вези, иначе.
Помало самотњак, ако питаш мене. -Није у вези?
Мислила сам да ти се не свиђа. -Шта радиш с мојим телефоном?
Оставио си га откључаног. -Ово је као Марија Мерцедез.
Само што је она богати белац а њега нема пас за шта да уједе.
Да, Марија! Исто сам рекла. Али Марија из кварта.
Још боље! -Поносно кажем да сам ја Хаиме из кварта.
Напустио је свој родни град да заради новац.
Чујеш ли то, жгољо? -Руди!
Не. Не, не. -Хаиме! -Не!
Не! Мама! Узео је Така!
Не буди блесав! -Руди! Дај воду!
Тако сврби ово чудо. Добро.
Да не поверујеш. Шта који... Стани, шта?
Џени? -Боже. -Шта радиш овде?
Само вози. Стижу. -Ко су они? -Они!
Боже! Добро! -Идемо! -Добро! Боже!
Рекла сам ти да возиш! -Требало је да почнеш са "Имају пушке."
Пази!
Руди ће да ме убије.
Моји фарови! Не! Моји ретровизори!
Шта који ђаво, човече? Шта није у реду с тобом? Главати!
Хоћеш мало воде? -Моја врата од гепека! -Нека. -Добро.
Шта си урадио Таку? -А то је Руди.
Ја се зовем Сесар, у реду? Само ме пријатељи зову Руди.
Ја сам Џени. -"Ја сам Џени." Ћао, Џени. Знамо ко си. Шта радиш овде?
Размишљаш да претвориш нашу кућу у нуклеарну централу?
Ишао сам да пливам тамо где твоја породица има ону компанију.
Моји тестиси су седам пута већи од нормалне величине.
Зар не би требало да пљачкаш кобалт
од неке земље у развоју, Џени?
Где је? -Да. -Дозволи мени. -Руди! -Шта?
Шта то радиш? -Руди!
Мислио сам да ће оно чудо да изађе. -Изађе? -Исусе.
О чему он прича? -Прича о овоме.
Заборавила сам како гадно то изгледа. -Одвратно! Покриј то!
Не изгледа толико гадно. -Једва се види.
Виђао сам и горе. -Где? -Не желиш да знаш.
Шта је ово чудо? -Зове се Скарабеј.
То је дато мом тати кад је био дете.
То је неко оружје за уништење света. -Фино.
Оружје. -Шта је рекла? -Шта?
И јеси ли знала шта ће се десити мом брату
кад си му увалила ово чудо за уништење света?
Не, кунем вам се, нисам знала да ће се ово десити. -Не зезај.
Мој отац је рекао да не може да активира то
било која особа. Мора да те изабере.
Претпостављам да те је изабрало. -Нема више састанака на слепо.
Добро. Како да га натерамо да поништи избор?
Не знам. Али боље да делујемо брзо,
јер ће моја тетка све да нас побије само да га се докопа. -Да нас убије?
Не, жао ми је. Нисам то мислила. -Она је послала убице.
Да. -Као убице у Мексику? -Да, да.
Тако ми је жао што сам вас довела у овакву ситуацију.
Нисам имала појма да ће се активирати. Стварно. Нисам знала.
То је згодно. -Али већ је рекла да није знала.
Она је Корд, човече. Стварно јој верујеш?
Снаћи ћемо се. Увек се снађемо.
Дај, бре, ми смо Рејесови. Имали смо посла с тежим стварима.
Имали смо?
Главу горе. Можемо ми ово.
Да. Да, тата. У праву је.
Како ћемо да уклонимо ово чудо из мене?
Пре него што направи још једну рупу у нашој кући. -Управо тако.
Има једно место где можемо добити све одговоре.
Али треба нам кључ. -Добро, али где је кључ?
У Корд згради. И вероватно су у стању високе приправности тамо
откако сам узела Скарабеј. -О чему причамо?
Безбедносном систему базираном на ласерима?
Слике покрета широког подручја? Можда фотонски емитери?
Ја стварно не...
Јер сам радио на нечему што нам може помоћи.
И скоро је завршено. Ако успем да погодим механичку структуру.
Волим те, мама. Дајте ми пар сати.
Свесни сте да ако испоручите О.М.А.Ц, бићете најмоћнији
произвођач оружја на свету. -Ако верујете у ово,
можете ме звати како год желите. Зар то није ђаво лично?
Генерале, ово је поручник Карапакс.
Он је био кључан за развој прототипа,
и лично сам га изабрала због његове храбрости током антикомунистичких
против-терористичких операција у Гватемали.
Он је савршен прималац за О.М.А.Ц,
и производ америчке школе.
Драго ми је, поручниче.
Једва чекам да то видим у акцији.
Кад ће бити спремно? -Спремно је, зар не?
Додајемо неке завршне финесе. -Имамо проблем.
Извините нас. Попушите цигару, правили су их прави Кубанци.
Умакла ти је? Како? -Моји људи су видели некога да јој је помогао.
У реду. Хоћу да сазнам с ким сарађује сместа.
Јер без Скарабеја, не можемо довршити О.М.А.Ц.
Бацам се на посао. Вратићу Скарабеја. Овог пута ћу то лично да урадим.
Надам се, Карапакс, јер у супротном,
све твоје жртве биће узалудне.
Само помисли колику патњу је твоје тело претрпело.
Свестан сам шта сте му ви урадили. -Боже. Шта смо ми урадили.
Игнасио, ја сам на твојој страни.
Зар се не сећаш како је било када сам те нашла?
Колико гадно си био обогаљен?
Сломљен?
Само покушавам да те поправим. У реду?
Добро. Морам да се вратим на забаву.
Сада иди и донеси ми тог Скарабеја.
То је то? -Зовем га, Ел Чапулин.
Зашто? -Кад направиш нешто кул,
можеш да га назовеш како желиш. Ево, буди користан. Држи то.
Сигуран си да ово ради? -Хвала. Да.
За разлику од смећа које Корд прави, моја технологија испуњује очекивања.
Добро. Могао си само да кажеш да. -Колачићу,
хоћеш да притиснеш онај жути прекидач тамо?
Притисни жути прекидач. -Управо сам притисла.
Добро. Барем не морам да отварам та досадна врата од гепека.
То ћеш ти да платиш. Одмакните се један корак.
Само морам да му дам мало...
То је секси. -Сјајно. То је сјајно. Значи ради.
Да, ради. Пустићу камионет да ради. -Идемо.
"Значи ради?"
Момци!
Нешто се дешава.
Шта је ово који ђаво?
Ел Чапулин Колорадо!
Придружите се мени и мојим малим другарима
и свим нашим Корд подружницама... -Кључ је овде.
Широм света, да изградимо бољу будућност.
Корд будућност.
Деловала је тако другачије онда.
Вики и мој деда су заједно покренули "Корд индустрију"
и претворили је у војну силу.
Онда кад је мој деда умро, Викторија је мислила да ће компанија припасти њој.
Али он је оставио све мом тати.
Делује некако... -Сексистички? -Да.
Мој отац је желео да усмери компанију у другом правцу.
Па је Викторија постала опседнута брисањем заоставштине мог оца.
Можеш ли да ми помогнеш овамо? -Да, извини. Шта ти треба?
Само држи ово. -Добро. -Сигнал нам блокира пренос.
Ометају нас.
Поручниче Карапакс? Имамо проблем.
Ово је кључ? -Да.
Добро, идемо. -Идемо.
Зато никоме не дозвољавам да вози Така!
Да будем искрена, мислила сам да Чапулин неће да ради.
Да, то ти је Руди. Мексички Док Браун. -Стварно. Добро.
То је све што ти треба? -Да. -Боже. Не знам зашто сам помислио
да ће ово бити много теже од онога. -Срање! -Скарабеја, сместа!
Шта он ради овде?
Треба ли да бежимо? Он не успорава. Пази!
Здраво, Хаиме.
Боже. Како си то урадио? -Немам појма.
Бесан је.
Какво је то чудо? -О.М.А.Ц.
Зажалићеш због тога. -Одбрана домаћина. -Боже. Брзо! Иди да нађеш Рудија!
Напад на претњу. -Напад? Не!
Срање!
Стани, стани! Не, стани! Немој!
Зашто си то урадила? Рекао сам ти да не нападаш.
Имам арсенал на располагању. -Не! Без оружја.
И моја песма такође!
Сесаре! -Шта је? Шта који ђаво? Где је главати? -Тамо!
Смири се!
Срање! Идемо! -Идемо!
Дај да причам с њим. -Вербална комуникација се не препоручује у борби.
Ово је само један велики неспоразум...
Нисам хтео да те ударим тамо. Обећавам, никад не бих...
Не контролишем ово чудо.
Не, не, да објасним! Нема везе. Он не слуша.
Дозвола да преузмем домаћина. -Да! Било шта!
Гледај и учи, Хаиме.
Стани, куда ћеш? Дај, бре.
Шта који ђаво?
Боже. Моје руке су топови.
Претња неутралисана. -Шта ће ми мачеви?
Елиминисање претње. -Не, не. Склони мачеве.
Да ли би хтео да користиш друго оружје?
Не. Не морамо да га убијемо. -Елиминисање претње.
Да ли ме уопште слушаш? -Елиминисање претње.
Стани! Ја нисам убица. -Наредба прихваћена.
Главати! -Хаиме! -Стриче Руди.
Не! -Свеца му! -Руди!
Куда си пошао?
Морате да одете одавде!
Шта је овом типу? Шта? -Глупи момче.
Мислио си да ме можеш победити? -Препоручујем смртоносне мере.
Рекао сам ти, нисам...
Упозорење, регистрован потрес мозга код домаћина.
Требало је да ме докрајчиш кад си имао шансу.
Убиће га.
Не. Неће. Држи се.
Молим те, само немој да ми повредиш породицу.
Љубав коју осећаш према породици
чини те слабим. -Сесаре! Шта то радиш? -У реду, Кордова.
Кад ти кажем, повуци јако ту ручну кочницу.
Спремна? -Боже, ово је лудо. -Три, два, један.
Сад!
Главати, хајдемо одавде!
Да ли је добро? Хаиме! Џени! Тргни се!
Добро. -Не гледај. -Извињавам се.
Добро сам, Руди. Хвала. -У реду. Имам мајицу. Са стране.
У реду. Добро. Човече, онај психопата умало да ме убије.
Имаш ли кључ? У реду. -Да. -Добро.
Сад идемо да извадимо тог Скарабеја из тебе. -Каџи-Да. -Каџи шта?
Скарабејово име је Каџи-Да. -Откуд знаш?
Нешто се десило тамо.
Као да га осећам у свом уму. Је ли то лудо?
Постајете симбиотични. -Шта? -Куда сада?
Иди на тај излаз. -Шта? -Држите се! -Не, не!
Да ли неко у овом граду зна да вози?
Неће те тражити овде? -Нико није био овде још откако сам имала осам година.
Да, капирам. Има логике.
Твој тата је био опседнут скарабејима?
Где смо?
Да не поверујеш.
Стани. Тед Корд је био Плава Буба?
Шта је који ђаво Плава Буба?
Био си дете. Палмерин суперхерој.
Као Супермен у Метрополису или Флеш у Сентрал Ситију. Али само...
Шта знам, можда не тако добар.
Не могу да верујем да је он био Плава Буба. Мада капирам.
Ексцентрични милијардер, геније. Плава Буба.
Твој тата је био велики човек. Нисам имао појма.
Можеш да ме зовеш Сесар или Руди.
Можеш да ме зовеш како желиш, небитно ми је.
Како све ово...
Јеси ли добро? -Добро сам. Шта си оно говорио?
Како ове ствари не изгледају... -Лепше? Мање безвезне?
Не. Али мислим...
Види ово. Ово је попут Бетменових ствари, али...
Као да је имао хиперкинетички поремећај. -Бетмен је фашиста.
Плава Буба је имао смисао за хумор.
Мој тата никад није могао да откључа Скарабеја.
Па је уместо тога направио властиту технологију да се бори као Плава Буба.
Ако постоји начин да се то уклони, тамо је. -Провалимо у ову проклетињу.
Дођавола, смрдиш. -Ово је твоја мајица.
Хајде, мислим да има нека татина одећа доле.
То је добра идеја. Ово ће потрајати минут.
Исусе. Кад ће овај дан да се заврши?
Да ли је све у реду? -Да. Одмах излазим.
Мислим да одговара. И комотна је, па...
Добро. -Мора да је било баш кул да одрасташ на оваквом месту, зар не?
Искрено, било је прилично самотно већину времена.
Само вас троје је било овде? -Да. То је била последња слика моје мајке.
Зашто је престала? -Мама ми је умрла кад сам имала шест година.
Ми не... Жао ми је што... -Нема везе. У реду је.
Каква је била? -Сјајна.
Била је сјајна.
Променила је живот мом оцу. Она га је научила да је свет
место које треба да се штити. -Лепо.
Али кад је моја мама умрла, он се погубио.
Био је опседнут Скарабејом и није га било данима.
Понекад и недељама. И једног дана...
Он је отишао и...
Није се вратио. -Тако ми је жао, Џени.
Стварно имаш среће. Ова кућа је пуна ствари.
Ваша кућа је пуна љубави.
Породица.
Да. -То је дом.
Извини. Стварно извини. -Зашто се извињаваш?
Нисам причала о овоме одавно.
Некако је лепо, можда, зар не?
Хвала. -Да. -Умеш да слушаш.
Мама каже да је то зато што имам велике уши.
Народе, нашао сам нешто што... -Ништа се није десило. -Мама јој је умрла.
Нашао сам нешто што треба да видите. -Сјајно. То је сјајно. Идемо.
Лепе пиџаме, глупане.
Добро. Прошао сам кроз датотеке.
Тед је имао професора по имену Ден Гарет.
Скарабеј је изабрао тог Гарета пре него што је изабрао тебе, Хаиме.
И проклети Тед је вршио тестове над њим да мапира
како ће Скарабеј реаговати на људско тело.
Чим Скарабеј оде у нечије дупе... -Он није отишао у моје дупе.
Добро. Повезује се с мозгом
и то покушава да ти уради, Хаиме, да се повеже с твојим мозгом.
Покушава да се сједини с тобом. -Зашто?
Треба да питаш самог себе. Ово чудо има своју вољу.
Оно је разумно. Зато бира домаћина.
Зато понекад, ради шта желиш, а понекад не.
Ко је направио то? Могу ли нам помоћи? -Ово није створено на Земљи, главати.
Немогуће. -Могуће. -Ванземаљско је. -Не свиђа ми се израз "ванземаљско."
Можеш да га користиш али... -Свеједно, Руди. Хајде.
Шта се десило Тедовом професору? Како га је уклонио?
Можда би желео да седнеш.
Или не. У реду. -Руди, молим те. Фокусирај се. -Имам добру и лошу вест.
Добра вест је да сам схватио како да се уклони. -Добро.
А лоша вест је да мораш бити мртав.
Шта? -Мртав. -Како то мислиш "мртав"? -Сада, Хаиме, погледај.
Спаја се са сваком ћелијом у твом телу.
Потпуно се умотао око твог мозга.
И ништа на Земљи не би могло да га уклони.
Дизајниран је да штити свог домаћина. Да га одржи у животу.
Кажеш да ће ово чудо заувек бити у мени? -Не, неће вечно.
Све док не умреш. Мислим да је то некако кул.
Не, хоћу рећи, ти си заправо суперхерој, гаде.
Тако ми је жао. Нисам могла да знам...
Ниси знала. Које су ми онда опције сада?
Опција један је да постанем андроид остатак живота.
Или опција два је да се предам крвожедној
милијардерки психопати? -Тако ми је жао. -Само сам хтео посао.
Можда постоји... -Шта можда, Руди? Све су то лоше вести.
Ово срање не постаје боље за нас. Не разумем зашто не можеш... Боже.
Свеједно. Идем да прошетам. -Хаиме, само...
Дај да ја попричам с њим. Мислим да знам куда иде. Главати, чекај.
Боже.
Ево га. Знао сам да ћу те наћи овде. Као мачка, Хаиме.
Извини што сам викао на тебе, Руди. Није требало да вичем на тебе, али...
Свестан сам да је твоја ситуација мало необична.
Да, ми смо отпорни људи.
Живот ће наставити да нам приређује непријатна изненађења,
и разлика је, кад нам то приреди, ми постајемо јачи.
Погледај свог оца. Довео ме је овде из Соноре.
Имао сам десет година. Мислим да је он имао 19.
Људи мисле да је тешко прећи границу.
Да, тешко је, али знаш шта је теже?
Наредних 20 година, кошмар.
Али твој матори је радио 16 сати дневно, убијао се од посла.
Какав год да је могао да нађе. Надничар, сакупљач тањира, конобар.
Био је механичар, био је све, перач судова.
Да нас све доведе овде и да нас све одржи на окупу.
И није да је то желео, морао је.
То је оно из чега долазимо. Универзум ти је послао дар, Хаиме.
И ти мораш да провалиш шта ћеш да урадиш с тим.
Можда се све ово десило с разлогом.
Можда је време да добијемо свог хероја.
А не само ногу у задњицу.
Али шта ја знам? Ја сам само пропала нада
која спава у дневној соби свог брата.
Не говори то, човече. Ниси пропала нада.
Дај, бре, ти си најбољи! Знаш то. -Ја сам најбољи. -Да.
И волим те. -Волим и ја тебе, главати. У реду.
Момци?
Чујете ли то?
То је Викторија.
Куда иду?
Кући.
Трошиш превише воде.
Увек сам ја крива.
Да.
Нешто није у реду?
Све у реду?
Народе?
Мислим да је неко код прозора.
Хаиме Рејес, изађи с подигнутим рукама. Предај се.
Овлашћени смо да употребимо смртоносну силу.
Хаиме Рејес, изађи с подигнутим рукама. -Даље од прозора!
Овлашћени смо да употребимо смртоносну силу. -Добро, добро.
Летећу. Летећу. Урадимо ово.
Нема шансе.
Сада! -Батице, не брини. Не жури. -Хвала, Џени.
Мораш га натерати да се појави. -Шта ти...
Ти си геније. -Знам. Шта сам рекао?
Рекао си да ће ово чудо да ме штити, зар не?
Неће дозволити да умрем? -Не, не. Мислим, када умреш...
Да видимо да ли функционише. -Не бих то тестирао. -Не, Хаиме! -Стани, Хаиме!
Назад у такому, претпостављам. -Да.
Окружили смо кућу Рејесових. Породица је унутра.
Знате шта да радите.
Сакупите их! -Тиме за пробој, крећи. -За мном.
Ушли смо! -Раширите се. Шок бомба!
Чисто! -Упали светло. -Покривам твоју леву страну!
Задња соба, чисто! -Чисто! -Руке на главу. -Не мрдајте.
Добро. -Не мрдајте! -Не дирајте ми породицу! -Устаните! Хајде! Горе, горе!
Руке горе! Пази десно! -Гђице Корд, нашли смо породицу.
Имамо их, излазе. -Изведите их. Идемо! -Извуците их напоље!
Хајде! Идемо, хајде! -Пусти је! -Крећи, крећи!
Идемо, идемо!
Идемо! -Не пружајте отпор!
Не! Не!
Лези на земљу! На земљу! Лези доле, сместа! Идемо, одмах!
Момак није тамо. Нађите га!
Да ли је унутра? -Ништа не говорите. -Где је он?
Ништа не говорите. -Где је он?
Где је он?
Добро би ми дошао онај арсенал сада. -Мислила сам да никад нећеш да питаш.
Тако је!
Браво, Каџи. Добро сте? -Хаиме? -Извини што касним, мама. -Чудесно.
Стани, шта?
Не пуцајте. Не желим да вас повредим, народе. -Пуцајте!
Дођавола! Рекао сам да не пуцате.
Боже! Отпоран сам на метке. -Да видимо шта можеш. Циљајте породицу.
Пуцајте. -Елиминишите их.
Штитим вас, народе. Не брините. Биће у реду.
Да видимо шта имаш. -Елиминисање претњи.
Шта? Не, Каџи, без убијања.
Да, тако је боље.
Губите се одавде! Бежите! -Анализа нивоа претње.
Добро. Урадимо ово.
Тако је! -Доле на земљу! -Тата! -Мили!
Имамо једно. -Сакријте се!
Остани доле. Не мрдај. Остани где си.
Не! -Имамо још једног. -Тата! -Дођите код татице.
Карапакс, спреми канџу.
Тата, плашим се. -Све ће бити у реду.
Хаиме, твоја породица. -Остани доле!
Хајде, тата. -Мили, води тату одавде. Идите!
Идите! -Добро, идемо.
Спреми се.
Имају оружје. Предлажем да се повучемо.
Нема шансе. Напали су ми породицу, завршићемо ово.
И...
Тата. Тата, не. Тата, шта није у реду? Тата!
Не, не! Тата!
СРЧАНИ ЗАСТОЈ
Тата! -Не! -Сада!
Шта се дешава? -Симбиотски системи... -Каџи, уради нешто!
Тата, не! -Тата!
Тата! -Хаиме!
Не. Не, не. Не, Хаиме.
Хаиме, пази! -Ти!
Шта желиш од нас?
Тата, не! -Шта то радиш? Склони ову ствар с мене, психопато!
Мама! -Мили!
Алберто! Алберто! -Пусти ме!
Каџи, уради нешто! -Имам га. Идемо.
Тата!
Алберто, молим те, не иди.
Помозите нам!
Руди. Руди. -Пробуди се.
Тата!
Доћи ћу по тебе.
Зови Хитну помоћ.
Чисто!
Чисто! Чисто!
Дођите.
Дођите!
Морамо да помогнемо Хаимеу.
Немамо времена за самосажаљевање.
Морамо да спасимо Хаимеа. То би његов отац желео.
Слушај ме добро.
Тачно знам како се осећаш
али морамо да будемо храбри.
Биће времена за плакање.
Сад није време.
Окренули смо оба образа.
Сада је време да се боримо. -Да. Да, мама.
Нана је у праву, Мили. Морамо да одемо да спасимо Хаимеа.
Како? Чак ни не знамо куда су га одвели. -Можда знам где је он.
Молим вас. Пођите са мном.
Могу да помогнем.
Пазите где газите.
У реду. -Урадимо ово.
Идемо. -Добро, добро. -Завршила сам.
Добро, народе. Надајмо се да ова Корд технологија ради.
Само мало.
Добро...
Батице!
Ето. -Добро дошао назад на Бубоброд, Теди. -То је секси. -Види ти њега.
Ово је страва. -Потисници!
Хајдемо по нашег момка. -Урадимо ово. -Џени.
У реду. Добро, добро.
Спремне? -Спремне!
Који је план кад стигнемо тамо?
Позабавићемо се тиме кад стигнемо тамо. -Тако се не каже...
Мама, летим!
Након 15 година, све што смо учинили, сваку жртву коју смо поднели,
довело је до овог тренутка. Коначно, моћ Скарабеја биће наша.
Скоро смо успели. -Променићемо свет, Карапакс. Спреман?
Спреман сам.
Од овог ће ти бити боље.
Је ли ово чудо отпорно на метке?
Летећа буба нам неће бити довољна да спасимо Хаимеа.
Хоћете ли да видите татине играчке?
Стани, је ли оно каблум жвака?
Не, не. То није оно што мислиш. То је специјалан прототип
који је мој тата дизајнирао за мене кад сам била мала. -Да ли ова чуда раде?
Нека од њих.
Понекад.
То је бубоштит. Пробај да притиснеш друго дугме.
Знаш шта? Задржаћу ово.
Како да научимо да користимо ове ствари?
Нано? Откуд знаш да држиш то тако савршено?
Многе ствари не знаш ти о нани.
Овде су одвели Хаимеа. Паго је карипско острво код обале Кубе
које је Корд купио од Батисте 50-их. -То место је тврђава.
Како ћемо ући тамо? -Већ сам јуришала на овакву тврђаву.
Шта који ђаво? -Мили, једног дана мораћемо да разговарамо
о наниној револуционарној прошлости. -Њеној шта? -Дај да видим тај тунел.
Дај да видим.
Тако ћемо да уђемо.
Направићемо диверзију док Мили и Џени силазе директно у комплекс.
Да, генератори су овде. Могли бисмо да их разнесемо и угасимо струју.
Веома добро. Након тога, идите и нађите Хаимеа.
Росио, Руди и ја бићемо излаз. Неко питање?
Проклетство, нано.
Ко си ти?
Шта радиш? Извади ме из овог чуда, молим те?
Има ли неки проблем, Санчез? -Жао ми је.
Жао ти је? Шта то уопште значи?
Реци јој да ме извади одавде!
У реду је. У реду је. Слушај, момче.
Скарабеј је изабрао тебе, то је тачно.
Али не припада теби. Припада мени.
Али пошто си га активирао,
можемо пребацити његов код директно у О.М.А.Ц.
О чему говориш? -Не, гђице Корд. То би могло да га убије.
Бедак. Али жртве се морају поднети због општег добра.
А ово је твоја, Хаиме Рејес. Уради то, Санчез.
С дужним поштовањем, понављам, не зовем се Санчез.
Вадите ме из овог чуда!
Дођавола.
Буба. -Руди. -Да, видим га.
Идеш пребрзо! -Нек буде шта буде!
Држите се!
У реду.
Стиже! -Спремите се за удар!
Идемо! На зид! Пуцајте!
Руди, уради нешто. -Морамо да се померимо.
МОД ЗВЕРИ
Крећемо!
Добро, добро.
Склони се с пута. Извињавам се!
Не могу да промашим. -Тамо, тамо.
Нагазио сам га! -Двадесет поена!
Активирање система за скривање.
Активирање бубиног прдежа.
Ево вам!
Овуда. -Добро. -Хајде.
Знам да можете да ме чујете.
Само ме пустите!
Чуваћу га. Започни трансфер. И кад буде готово, убиј момка.
Вадите ме одавде! -Али, гђице Корд, могли бисмо много да научимо
из његове везе са Скарабејом. -Можемо научити много више
ако га скинемо с његовог леша. -Пустите ме! Не!
Милагро, сакриј се овде!
Свеца му. -Добро, мислим да смо безбедне.
Шта који...
Викторија, луда кучко. Шта је ово дођавола?
Потпуно оперативни О.М.А.Ц. системи. Довољни да изграде целу армију.
Гђице Корд, ово не изгледа добро. -Шта се дешава?
О, не. Преузимање Скарабеја
генерише превише енергије. Наши системи дивљају. -Шта то значи?
Трансфер га убија. -Не сме да умре пре него што трансфер буде готов.
Пулс му пада. -Поправи то!
Жгољо.
Тата.
Шта се дешава?
Шта радиш овде?
Знаш. -Не. Тата.
Све ће бити у реду.
Дођи.
Милагро, ево. Помози ми око овога.
Хаиме.
Није ти време. Мораш да се вратиш.
Пођи са мном.
Молим те. -Разумем све сада.
Суђено ми је било да будем овде с тобом. У овом тренутку.
Да ти помогнем да уђеш у то.
Универзум зна да си то ти.
Ја знам да си то ти.
Ти то такође знаш.
Ово је твоја сврха.
Скарабеј те је изабрао с разлогом.
Време је да прихватиш своју судбину, Хаиме.
Како ћу ово без тебе?
Ја ћу увек да будем с тобом.
Како ћу знати шта да радим?
Сви одговори су овде.
Волим те, сине.
Волим и ја тебе, тата.
Нешто се дешава. -Шта?
Његови мождани таласи, синхронизују се са Скарабејовом фреквенцијом.
Тамо. Повезују се.
Требаш ми, Каџи!
Постају једно.
Имамо код? -Трансфер је готов. Код је наш.
Ради!
О, не.
Хајде, хајде!
Добро. Идемо.
У реду, идемо. -Да.
Не. Не, не.
Санчез, заустави га! -Срање.
Шта? -Покупи своју породицу и идите с овог острва, у реду?
Стани, стани. Моју породицу? -Брзо! -Како то мислиш моју породицу? -Иди!
Санчез, морону. Шта то радиш?
Не зовем се Санчез, глупачо.
Зовем се Хозе Франсиско Моралес Ривера де ла Круз!
Шта то радиш?
Заустави га, Карапакс.
Иди. Ја ћу бити добро.
Каџи, хајде.
У реду, Каџи, активирај! -Поновно покретање.
Поновно покретање? Зезаш ли ме?
Боже. О, не.
Хајде, хајде. -Добро.
Милагро, стани. Не, не. -Шта није у реду? -Не, пази!
Џени. Џени?
Џени!
Коначно могу га осетим.
Овај изглед ти стварно пристаје.
У реду, Каџи-Да. Можеш ти ово.
Хајде! Идемо! -И даље поновно покретање. -Хајде!
Не мрдај!
Остани ту! -Хајде. -Не мрдај.
Средите га.
Нано?
Хајде. -Добро. Где си научила тако да пуцаш?
Рећи ћу ти касније. Идемо!
Будите на опрезу.
Доле империјалисти!
Сад можемо да идемо.
Дођи! Идемо!
Милагро!
Џенифер, Џенифер. Какав си хаос направила.
Идемо. На ноге. Устај!
Мама.
Да ли си добро? -Да.
Милагро. -Где је она? -Милагро и Џени. Тамо унутра су.
Мора да ме зезаш. Морам да се вратим тамо, у реду?
Да. А одело? -Не ради тренутно. Не могу да се бакћем с тим.
Хаиме. -Да? -Дођи овамо. Руди, како се зваше оно чудо?
Каџи-Да. -Да. Знам да ме можеш чути, Каџи-Да.
Желим да се саберете. Нађи своју снагу, сине.
Употреби бол коју осећамо и претвори је у моћ.
Врати се тамо...
И јеби им маму мамину!
Нашао сам једну.
Страва. -Баци оружје! -Дођавола.
Глупани!
Поновно покретање завршено. -Склоните се од моје сестре. -Немам више. -Ни ја.
Спремна, Каџи?
Хајде, почнимо. Ко ће први?
Хоћеш мало?
Стани, стани! Пази! -Нападни мету.
Идемо!
Човече, има још.
Шчепај га! -Шта који ђаво? Склони их с мене! -Са задовољством.
Хвала, Каџи. -Нема на чему. -Стој! -Један преостао.
Долази овамо!
Ма дај. Добра пљуска.
Где си био, глупане?
Добро, заслужујем то.
Мислила сам да никад више нећу да те видим.
Рекао сам ти нећу никуд да одем. -Јеси. -Да, то није била моја...
Руди! -Мили. Боже. Безбедна си. Мислио сам да сам те изгубио.
Не, не. Види. -Чек, чек. Где је Џени?
Раздвојиле смо се. Не знам. -Морамо да је нађемо.
Наћи ћемо је пре осталих јер ја... -Пази!
Шта је то било?
О.М.А.Ц. стиже, Хаиме. -Срање.
Склони се! Урадимо ово, Каџи! Дај ми ракете или нешто слично.
Активирам бластере.
Добро, дај ми мачеве. Сад ми дај...
Пажљиво, јачи је него раније. -Добро, капирам то.
Којим путем да идемо? -Иди до Бубоброда. Он је тамо.
Али куда ћеш ти? -Идем по главатог. Иди!
Критично оштећење крила. -Огребао си ми леђа? И ја ћу твоја.
У реду, рмпалијо.
Не заслужујеш ову моћ!
Мислио сам да удараш јаче.
Треба нам нешто друго, Каџи. -Приступање енергетском реактору.
Тако је.
Хоћеш да играш? Сад ми дај мач.
Могу да створим које год оружје пожелим?
Шта год ти замислиш, ја могу да створим. -Забавимо се.
Добар избор. -Идемо!
Оптрчавање!
Хајде. Само то имаш? -Хајде да не трчимо пред руду, Хаиме.
Каџи, не брини. Можемо ми ово.
Ово је мало теже него што сам мислио.
Регенеративни системи критично. -Шта који ђаво? -Може бити само један.
Каџи, уради нешто!
Шта није у реду? Не можеш да дишеш?
Хаиме, више не могу да те штитим.
Жао ми је.
Каџи, остани са мном. -И даље си уплашен мали дечак.
Рекао сам ти, љубав коју осећаш према породици, чини те слабим.
Ево ти ово, копиле!
Хајде! Дођи по мене. Хајде!
Руди. -Срање. -Не!
Руди!
Каџи-Да!
Твој О.М.А.Ц. је омануо. -Џенифер, не знаш шта је О.М.А.Ц.
Карапакс је само прототип. Ово је једино важно.
Скарабејов код. Помоћу овога могу да створим хиљаду Карапакса.
Ово је врхунац мог животног рада.
Ово је заоставштина Корда. Ово је наша заоставштина.
Није моја. Постараћу се за то.
Стаћеш на страну овог смећа из Еџ Кија
уместо на страну своје породице?
То смеће из Еџ Кија знаш више о породици него што ћеш ти икада знати.
Знам. Знам ја за породицу. Знам за своју породицу која ме је игнорисала,
исто као и ти сада, јер си иста као твој јадни отац,
који није имао храбрости да уради оно што је потребно за опште добро.
Волела бих да је Тед овде сада да види ово.
И ја.
Не! Нисмо завршили!
Хаиме, претња разоружана. Губиш контролу.
Мислиш да можеш да ме победиш?
Требало је да ме докрајчиш кад си имао шансу!
О.М.А.Ц. неутрализован. Предлажем повлачење.
Шта то радиш? -Нисмо убице, Хаиме. Пусти га.
А тата?
А Руди? -Током трансфера, откључала сам његова сећања.
Да ти покажем.
Шта ако не преживи процедуру?
Онда ћемо да нађемо другог. -Ово би могло да га убије.
Жртве се морају поднети за опште добро.
Ова земља се суочава с бруталним изазовом,
с бруталном герилом коју наоружавају и подржавају други изван Гватемале.
Сједињење Америчке Државе су посвећене обнови демократије
и да се позабаве основним узроцима насилне побуне.
Знамо за проблеме с којима се суочава Гватемала.
Савршено. Сакупите их.
Мама! -Игнасио!
Схваташ ли сада?
Главати!
Грешиш.
Та љубав коју имам према својој породици...
То ме чини јачим.
Дај ми то. Хајде. -Ово? -Да, то.
Не! Шта си урадила? Не! Не, не!
Џени? У реду је. -Карапакс, убиј их.
Убиј обоје!
Пази на своју породицу. Идите.
Добро. -Шта то радиш? Они беже... -Добро. -Не.
Стани, Џени. Врати се у Бубоброд. Одмах ћу за тобом.
Шта? -Обећавам. Можемо бити партнери.
Поправићу то. Поправићу те. Можемо да нађемо другог Санчеза.
Сећаш ли се шта сам све урадила за тебе?
Свега се сећам сада.
Не. -Каџи, шта он ради? -Пренапреже енергетски реактор у свом оделу.
Предлажем да се одмакнемо.
Игнасио.
Шта? Не! Шта то радиш? Престани! Не!
Време је да дођеш кући.
Жртве се морају поднети за опште добро. -Не! Молим те! Не!
Игнасио, не! Престани! -Предлажем да бежимо. -Добро. Срање.
Милагро, вуци!
Росио!
Добро си?
Ћао.
Мили.
Главати. -Руди? Руди!
Како? -Да. Знаш...
Неће гром у коприве.
Мама. Нано. -Сине.
Сад можемо да плачемо.
Ово је деликатан тренутак за "Корд индустрију."
И наравно, жалимо због губитка Викторије Корд. Али с нестрпљењем чекам.
Као што сам говорила, више нећемо да правимо оружје.
Желим да испоштујем очеву заоставштину. Није ствар у уништењу,
већ стварању боље будућности.
Не говорим о узимању од заједнице,
већ враћању заједници.
Шта ћемо да радимо сада?
Главу горе, Руди, у реду?
Пребродићемо ово, увек пребродимо.
Рејесови су овде.
Народе.
Сви су дошли да помогну.
Нано.
Добро.
Сад можемо започети с обновом.
Где, мама? Немамо кућу.
Руди, пола Еџ Киза је у нашем дворишту тренутно.
Сигурно ће радо да нам помогну. -Наравно да ће помоћи.
Да, до када? Док нас Корд не истера? -Не бих бринула због тога.
Џени, Џени. -Ћао. -Хвала што си дошла.
Мислим да је време да се Еџ Киз врати људима који су га учинили сјајним.
Звучи да је породица Рејес утицала мало на Џени Корд, зар не?
Корд има много да учи од Еџ Киза. Почевши од тебе, Руди.
Само мало, јеси ли јој ти рекао да каже то? -Руди, ништа нисам рекао.
То звучи као нешто што би јој рекао да ми каже.
И не брините, "Корд индустрија" поправиће и вратиће вам кућу.
Извињавам се. Изволите. -Хвала. Ево, Руди. -Шта је то?
Осећала сам се стварно лоше, па сам ти набавила нова врата од гепека.
Како ти се свиђа то, колачићу? -Плав је. Прикладан, зар не?
Руди. - Руди. "Хвала." -Размислићу за то. -Да, погледај.
Хајде, помози ми да га заволим. -Наследићу то.
Морам да идем.
Да. Шта кажеш да те испратим? -Важи. -Добро.
Кад ћу опет да те видим?
Ускоро. Надам се.
Куда ћеш? -До татине куће.
Хоћу да погледам слике моје маме опет.
Заборавила сам колико су лепе. -Кул.
А да те ја повезем?
Како? - Осећам навалу крви ка твојој средишњој регији. -Престани.
Не, не. Не ти.
Шта каже? -Ништа.
Добро. Држи се. -Добро.
ПЛАВА БУБА
Превео: Бамбула
ИМА ЈОШ...
Ало? Боже, ради. Добро.
Ко год да је укључио мој компјутер, пренесите поруку мојој ћерки, Џени.
Џени Корд. Молим вас, реците јој да је волим и да ми је жао,
и да јој је тата жив.
Тед Корд је жив.
То је секси.