ЈЕДНА НЕДЕЉА ПРЕ НОЋИ ВЕШТИЦА
Савиј прсте.
Закриви.
Питер? -Чуо сам нешто. -Шта?
Питер? Колико је сати? -Шта си чуо?
Хајде.
Овај?
Ништа не чујем. А ти?
Ово је стара кућа. Мора да буде лупања ноћу. Хајде у кревет.
Имаш сјајну, велику, дивну машту.
И све те страшне ствари?
Оне су само у твојој глави.
ПАУЧИНА
Превео: Бамбула
Добићеш још на одмору.
Смирите се.
Ученици. Ово је гђица Девајн. Она ће бити ваша учитељица на замени
док се гђица Битлер не врати. Срећно.
Добро јутро. Као што је ваш директор рекао, ја сам гђица Девајн.
Једва чекам да вас све упознам.
Питер. Иде одмор.
Добро... Ћао.
Питер. Треба да си на одмору. -Не волим одмор.
Не желиш да се играш с другарима?
Добро. Можеш да останеш овде. Можеш да ми помогнеш око украшавања.
Обожавам Ноћ вештица. Знаш ли како ћеш се маскирати?
Имаш много времена да одлучиш.
Види. У реду је. Ево.
Узми ово и подвуци га испод, важи? У реду је.
Да.
Ето. Тако. Подигни га. Однећемо ово до прозора.
Шта ћу да будем за Ноћ вештица?
Хоћу да се маскирам. Хоћу да тражим слаткише.
Сва остала деца из школе могу да раде то. -А ми нисмо њихови родитељи.
Пит. Знаш ону стару кућу на крају улице,
с даскама на прозорима? Сазнаће кад тад.
Керол. -Шта?
Пре неколико година, пре него што си рођен, девојчица која је живела тамо,
нестала је за Ноћ вештица.
Шта се десило? -Нико не зна.
Отишла је да тражи слаткише и нестала је.
То је био веома трауматичан догађај. За свакога у комшилуку.
И, лично, не волим да се подсећам тога.
Хоћу ли и ја нестати? -Питер. Наравно да не, душо. Не.
Никад не бисмо дозволили да се то деси. Никада. У реду?
Питер. -Тата! -Не, Питер. Не говори му. -Тата!
Питер. Пит?
Шта се дешава? -Чуо сам нешто опет. -Питер.
Стварно сам чуо.
Добро. Одакле?
Добро.
Знаш шта? Кладим се да су то пацови.
Али имам нешто што ће елиминисати то. -Пацове?
Мирише на цимет. -Буди пажљив.
Није све слатко као што изгледа.
Они једу то? -То је план. -Шта онда? -Па...
Пит, не можемо да имамо пацове. Гризу. Шире болести.
Такође те држе будним целе ноћи.
Ваљда. -Види.
Понекад мораш да донесеш тешке одлуке
да заштитиш породицу. Схваташ?
"Баца своју сенку на под.
И моја душа из те сенке што лежи лебдећи на поду,
устати неће...
никад више."
ПОМОЗИТЕ МИ
Могу ли да вам помогнем? -Ви сте Питерова мама?
Да. Извините што сам овако дошла, непозвана.
Ја сам Питерова учитељица. На замени.
Наравно, поменуо је да има учитељицу на замени.
Нисам знала да нека иде у кућне посете. -Само сам хтела да свратим
и лично да обиђем.
И ја сам била учитељица. То сам била пре него што сам постала мајка.
Да ли је он добро? -Питер? Да.
Хтела сам да вам покажем нешто.
Шта је ово? -Деца су цртала за Ноћ вештица.
Питер је нацртао ово? -Да.
Остала деца су цртала чудовишта и вештице, али Питер... -Видим.
Ово је непријатно.
Питер има превише бујну машту.
И даље буди оца и мене усред ноћи
због својих малих фантазија, што је и ова слика.
Али ценим вашу забринутост.
Шта је ово? -Цртеж. -Цртеж чега?
Цртеж чега?
Ово је твоја соба, Питер. Зашто тражиш помоћ? -Не тражим.
Зашто тражиш помоћ од странаца, Питер? -Не тражим.
Она је. -Шта си рекао?
То је само страшан цртеж, мама. -Та твоја машта, Питер.
Увалиће те у невољу једног дана.
Пробуди се, Питер.
Питер. Не плаши се.
Само желим да причамо.
Молим те буди тиха.
Замишљам те. Ти ниси стварна.
Можда, можда нисам. Али изгледа ми да би ти користио пријатељ.
Знам да би ти користио. -Али ако не желиш пријатеља, отићи ћу.
Стани, не иди. Извини. Молим те остани.
Сигуран си? -Да, можемо да разговарамо.
Питер, ово је сјајно. -Како се зове?
Хектор. -Наравно. Изгледа као Хектор.
Ова ми је омиљена.
Престани! Молим те!
Питер. Јеси ли тамо?
Јеси ли добро?
Зашто плачеш?
Да ли те је неко повредио? -Брајан.
Сваког дана ме гурне на под. -Плашила сам се нечег таквог.
Али верујем у тебе, Питер.
Кладим се да си довољно јак да се заузмеш за себе. Ако само покушаш.
Долијао си.
Извини, Питер.
То је било веома лепо од Брајана, зар не, Питер?
Покажи му да се више не плашиш.
Нек се он плаши тебе.
Мораш да узвратиш.
Питер! Зашто си...
Упомоћ!
Не разумем како је ово могло да се деси!
Питер никад раније није урадио ништа слично!
Он нема ни трунке насиља у себи!
То је био несрећни случај. Сигурна сам у то.
Избачен? Имаш ли нешто да кажеш у своју одбрану, Питер?
Питер? -Нисам хтео да падне низ степенице.
Забога. Нисмо породица
која насиљем решава проблеме, Питер. Никада.
Не разумем откуд овакво понашање! -Питер је нацртао слику.
За школу. -Шта? -Жао ми је. Знам да је требало раније да ти кажем.
Али ја... -Стани, стани. Какву слику? Какву слику, Керол?
Дете које тражи помоћ. -Шта? -Знала сам да ћеш пребрзо доносити закључке.
Ово ми тек сада говориш? -То једноставно није могуће. -Доста.
Чак и кад ти кажем за... -Доста.
Питер. Зашто си нацртао такву слику?
Питер! -Зато што сам је стварно чуо. -Не, ниси! Не!
Кажњен си. -Добро, Питер. Иди у своју собу.
Не, не! Керол, кажњен је.
Он иде у подрум.
Сместа.
Устани.
Рекао сам, устани.
Устани.
Иди.
Мама?
Седи.
Радимо ово зато што те волимо. Зато што те волимо.
Ало?
Јеси ли тамо?
Молим те причај са мном.
Каква глупост.
Проклетство! Зашто нећеш да радиш? -Ишла си до куће ученика?
Јесам.
Хтела сам да проверим да ли је Питер добро.
Да ли долази с модрицама?
Не, колико видим. -Да ли се упишава? Да ли прича о сексу
или другим стварима за које дечак његових година не треба да зна? -Не.
Онда, нажалост, ништа не можемо урадити.
Има много сличних Питеру.
Осетљива мала деца коју желиш да заштитиш од окрутности живота,
али не смеш да се лично ангажујеш.
Бићеш жива поједена.
Да ли сте упознали његове родитеље? Његова мајка, има нешто...
чудно у вези с њом. -Дете је нестало
из њиховог комшилука пре неколико година.
Тако нешто би сваког родитеља учинило превише заштитнички настројеним.
нестало дете холденфилд
Ужас! Дете из Холденфилда је нестало за Ноћ вештица!
Здраво. -Ћао. Имам Питеров последњи тест из математике.
Мислила сам да треба да га имате. Промашио је само два.
Хвала што сте свратили. -Здраво.
Душо, ово је гђица Девајн.
Питерова бивша учитељица. -Драго ми је. -Свратила је да донесе
његов последњи тест из математике. -Дивно. Можемо га окачити на фрижидер.
Молим вас, уђите. Само што смо направили кафу.
Овуда.
Седите.
Хвала.
Изволите.
Крварите. -Вршим неко преуређивање. Лабав ексер.
Не брините због тога. -Пошто сам овде,
само желим да истакнем колико ми је жао због онога што се десило.
То је веома лепо од вас. Али искрено, извињење није потребно.
Питер је живахан дечак.
Знате ли куда ће Питер да иде у школу?
Наравно да знамо. Овде. Код куће.
Керол је најбоља учитељица коју Питер може да има.
Шта? Мислите да то није добра идеја? -Само мислим да би,
с обзиром на његово понашање, могао имати користи од окружења
које више одговара његовим потребама? -Не, нећемо да дамо свог сина.
Хвала. -Не, не. -Не, нећемо. Потребна му је породица.
Породицу ће и добити.
Где је он? -Кажњен је. -У својој соби.
Могу ли да га видим? -Не, не можете. Мислим да то није прикладно.
Само бих хтела да се опростимо. -Какав је ваш интерес што се тиче нашег сина?
Више нисте његова учитељица. Стога ја не... Веома ми је чудно
што настављате да се појављујете код наше куће.
Само сам хтела да се уверим да је добро.
Извините, "да је добро"? Мислите да је Питер у опасности?
Мислите ли да сам тип мајке која би повредила своје дете? -Добро.
Душо. У реду је. -Ја волим Питера. Волимо Питера.
Целим својим бићем. Ништа не знаш о... -Доста. -Не, не.
Како се усуђујеш? Како се усуђујеш да дођеш у наш дом...
Душо, душо. Керол. Престани.
Да нам говориш шта је најбоље за нашег сина. Она није... -Слушај ме.
Која мајка одустаје од свог детета? -Душо, доста.
Дрскост ове жене! Овог странца!
Ништа ти не знаш. -Не дозволи да те мишљење странца узнемири.
Доста. -Не, пре него што сам добила Питера, доктор је рекао...
Питер је чудо... -Упомоћ! -И ја никад не бих одустала од њега.
Никад га не бих дала. Никад. Питер је чудо.
Институт, зашто? -Упомоћ!
Опростите. Мислим да је боље да одете.
Извините. Ово је била грешка.
Шта је то? - Шта?
Бука. Лупање. -Веш машина.
Молим вас.
Заборавили сте кључеве, гђице Девајн.
Хвала. -Нема на чему.
Можеш да изађеш сада.
Ево. Бундева. За нашу бундеву.
Па, Питер.
Јеси ли имао времена да размислиш?
О чему?
О томе како треба да одрастем.
Да баталим одигравање. Да баталим лагање. -И нема више кошмара.
Нема више.
Веома смо поносни на тебе, Питер. -Ствари ће бити другачије од сада.
Нећеш више да се враћаш у школу.
Ја ћу да ти будем учитељица сада. -Тако је.
Твоја мама ће те подучавати три Р, Пит.
Знаш шта су то?
Рицање, раснопис и ритметика.
Извињавам се.
Ти си добар дечак, Питер. -Волимо те. -И опраштамо ти.
И ја волим вас.
Лаку ноћ, Питер. -Видимо се ујутру, сине. -Лаку ноћ.
Молим те причај са мном.
Питер. Била сам забринута за тебе. -Мама и тата су ме закључали у подрум.
Знала сам. Мораш да будеш опрезан с њима.
Они нису онакви каквим се чине.
Хоћу да те видим. -Не. Овде сам предуго.
Не би ти се свидело како изгледам.
Вриштаћеш и ухватиће нас. -Не, нећу. Обећавам.
Добро. Има рупа иза тапете.
Видиш ли је?
Ко си ти?
Ја сам твоја сестра.
Чекала сам, Питер. Морала сам да чекам док не порастеш довољно велики.
Довољно велики за шта? -Довољно велики да помериш сат који скрива врата.
Довољно велики да ми помогнеш да побегнем. Да напустим мрак.
Да напустим зид.
Молим те престани. Плашиш ме.
И треба да се плашиш. Мама и тата су зли, Питер.
Сад знаш. Твоје време долази.
Ало?
Мама?
Ало?
Мама?
-Питер.
Погледај шта си урадио својој мајци, Питер.
Питер. Вриштао си и бацакао си се.
У реду је. То је био само кошмар.
О чему се радило?
Ја...
Не сећам се.
Не може да те повреди сада.
Ако те држе у њиховој соби, како онда причаш са мном?
Побегла сам. Прокрчила сам пут до тебе.
Мама и тата? -Мрзе ме, Питер.
Чим им дојадим, готова сам.
Убиће ме. А тебе ће ставити у зид. -Не.
Они то не би урадили. Никога не би убили. -Не, Питер.
Већ јесу. Мораш да видиш шта је закопано у башти.
Рећи ћу ти где.
Питер.
Питер. Шта то радиш?
Мислио сам да пошто не могу да идем да тражим слаткише
можда могу да издубим бундеву.
Била је Ноћ вештица.
Пре него што су ме закључали у зиду.
Девојчица која је тражила слаткише дошла је на врата.
Затражила сам помоћ од ње. И она ме је видела.
Убили су је, Питер.
Не желим да завршим као та девојчица.
Извући ћу те одатле. Извући ћу те одатле и онда,
онда ћемо да побегнемо. Бићемо породица. Права.
Али како?
Мислим да знам некога ко може да помогне.
Хало? -Гђице Девајн?
Питер?
Треба ми ваша помоћ.
Шта си рекао? -Треба ми ваша помоћ.
Хало? -Здраво, да ли је то Питерова мама?
Јесте. Да ли је то гђица Девајн?
Мислим да је Питер покушао да ме позове.
Јесте, заиста. Питер ми је управо говорио колико му недостаје учитељица,
па сам ја рекла, "Питер, позови је. Сам јој реци."
Али нажалост, изгледа да је његова стидљивост превладала.
Он је попут стидљиве младе овде. То је тако слатко.
Претпостављам више среће следећи пут.
Извините на сметњи. Срећна Ноћ вештица.
То је било лоше, Питер. -Жао ми је.
Урадио си веома лошу ствар. Позвао си странца?
Она не зна шта је најбоље за тебе.
Она те не воли онако као твој отац и ја.
Тако сам разочарана у тебе.
Шта је то? -Ништа!
Не.
Не... Не, не. Не.
Шта ти је рекла?
Није битно. Свеједно. Шта год да се деси сада, то ће бити твоја кривица.
Само чекај кад ти се отац врати кући.
Питер.
Чула сам их.
Знају.
Убиће нас.
Питер, мораш да урадиш нешто.
Питер.
Почисти кућу. То је све. -Не желим.
Не можемо да налазимо привремена решења. То је...
Знам да си будан, сине.
Добро се наспавај.
Кад дођем кући сутра, помоћи ћеш ми у башти.
Постоји проблем који морамо да решимо.
То је црна трулеж. Убија целу башту.
И оваква пошаст,
брзо се шири. Отарасити се тога сада или...
Или ће све здраве бундеве бити инфициране.
А то не смемо да дозволимо. Закопаћемо бундеве,
и надаћемо се да ће следећи род бити бољи. Више среће следећи пут.
Разумеш?
Хоћу да узмеш тај ашов и да копаш.
Рођо, ово је та кућа?
Да.
Злочесто.
Извињавам се.
Зар породица не може да једе на миру?
Престани да се играш храном, Питер. -Смицалица или посластица! -Одлазите!
Светло на трему угашено? -Да.
Јеси ли урадила нешто другачије са супом вечерас?
Јесам ли урадила нешто другачије са супом? -Да. -Не.
Укусна је. Сјајна је. Зар не?
Само има мало другачији укус.
Мирише на...
Помириши је. -Мирише на цимет.
Питер.
Питер. Јеси ли ти нешто урадио?
Питер. Сине, погледај ме.
Реци ми истину. Шта си урадио?
Шта си урадио? Реци ми.
Реци ми, шта си урадио? -Повредили сте моју сестру.
Шта си рекао? -Боже.
Зови Хитну помоћ. -Шта се дешава? -Зови Хитну помоћ!
Питер! Стани!
Питер. Немој да је пушташ напоље.
Немој да је пушташ...
напоље.
Питер, јеси ли то ти?
Јеси ли то урадио? Јесу ли мртви? -Не знам.
Мислим да јесу. -Имаш ли кључеве?
Да. -Сат.
Буди пажљив. Веома је тежак.
Питер. Јеси ли добро?
Добро сам.
Видиш ли их?
Мислиш ли да би могао да их отвориш?
Добар дечак, Питер.
Како је било док си их гледао како умиру?
Смицалица или посластица! -Баш као девојчица у башти.
Питер! Јеси ли сам тамо унутра? Само смо дошли да те поздравимо.
Зајебавају ли се с нама?
Обавимо ово.
Питер.
Јеси ли овде?
Знамо да си овде!
Питер, где си јеботе?
Шта који курац?
Не!
Брајане, моја нога! Шчепало ме за ногу. Брајане, помози ми!
Брајане, помози ми! Не! Не!
Не, не!
Брајане?
Шта?
Брајане?
Брајане? Брајане!
Шта си рекао?
Иди!
Не!
Кад си рођен,
били су тако срећни.
Кад сам се ја родила,
вриштали су.
Па ми је тата направио јаму. Онда ми је направио кавез.
Док си ти кукумавчио у овом топлом кревету,
ја сам патила међу паучином и пацовима,
учећи како да се пењем,
како да гризем,
учећи како да те натерам да урадиш оно што желим.
Смицалица или посластица.
Пусти ме, молим те!
Упомоћ! -Бићеш безбедан овде.
Ало?
Питер?
Питер.
Боже. Шта који курац?
Бежите!
Питер?
Гђице Девајн! -Питер. -Гђице Девајн, бежите!
Гђице Девајн, бежите!
Питер! Боже.
Морате да бежите. -Не, нећу да те оставим овде.
Морате да одете одавде!
Шта је који ђаво овај створ?
То је моја сестра.
Долази!
Одмакни се.
Питер, хајде. Хајде, Питер. Хајде.
Хајде, Питер.
Куда ћеш? -Кључеви. -Хајде. Иди, иди.
Не!
САРА
Зашто си оваква? -Не може свако дете да буде савршено као ти, Питер.
Рођена сам оваква. А нико не воли чудовиште.
Питер! -Гђице Девајн!
Не знам шта си, али ако га повредиш,
убићу те.
Не!
Гђице Девајн!
Питер.
Молим те. Ти си мој брат. -Питер, идемо. -Зар не видиш, Питер?
То нам је у крви. Убио си маму и тату. Исти си као ја. -Не!
Нисам као ти. -Да ли стварно мислиш да ће ме ово задржати доле?
Сваке ноћи, кад легнеш у кревет,
питаћеш се да ли си закључао врата,
или видео сенку да се креће.
Свако шкрипање, свако стењање,
свако лупање у зиду, помислићеш на мене.
Ми смо породица, Питер.
Увек ћу бити с тобом.
Увек.
Превео: Бамбула