Daket! Javi se na telefon. Moje poruke se isporučuju,
pa znam da ih vidiš. Jesi video Daketa? -Da, unutra je. Odvalio se.
Brate, on je sigurno na nečemu.
Je li Daket tamo gore? -Ko je jebote Daket?
Da li je neko od vas video Daketa? -Ne, nisam!
Jeste li videli Daketa?
Kole! Obuzdaj brata. -Gde je? -U Džejdenovoj sobi. Idi.
Šta nije u redu s tvojim bratom? -Daket! Otvori vrata, čoveče! Ne zezam se.
Druže, ovoliko sam blizu da zovem policiju.
Daket, otvori vrata ili ću da ih razbijem. Šta?
Batice, šta koji đavo? Razbićeš vrata moje mame! Jebeš ti ovo!
Kol mi lomi... -Daket.
Vidiš li ih? Ovde su. -Odvešću te kući. Važi, brate?
Ćale je rekao da ćeš povrediti mnogo ljudi.
Ćale je mrtav, Daket.
Ti nisi on. -O čemu pričaš?
Brate, pogledaj Daketa! Sjeban je! -Ozbiljni ste? Spustite telefone!
Sklonite telefone! -Brate... -Svi odjebite!
To je nož!
PRIČAJ SA MNOM
Preveo: Bambula
Šta to radiš?
Skloni se od mene. Skloni se od mene! Mama!
Izvinjavam se. -Ne, ja se izvinjavam. Trebalo mi je samo malo vremena.
Tvoja tetka želi da razgovara s tobom.
Dobro.
I dalje imam njeno ime u imeniku.
Trebalo je da je izbrišem, ali jednostavno ne mogu.
Ni ja.
Jesi li razmišljala šta ćeš da radiš kad završiš školu?
Da radiš s tatom?
Hvata te prehlada, Mi?
Šta? -Hvata te prehlada? -Da, rekla bih.
Kako ti je bilo danas? -Šta? -Kako ti je bilo danas?
Dobro.
Ćao. -Ćao, Mija. Možeš li da me pokupiš? -Dobro. Sada?
Gde si bio? -Na telefonu. Sestra je trebalo da me pokupi.
Moja debela mama je mene trebalo da pokupi. Verovatno puši kurac negde.
Je li to Aleks? -Da, njegovi snepčetovi su tako blamirajući.
Izgleda kao moja mama u polovinu njih. Izgleda vilenjački. -Šta je vilenjački?
Znaš, kao vilenjaci iz fantazija.
Začepi. Kunem se da mi je ukrao jednu cigaretu. -Pušiš sada?
Ne, samo ih prodajem. Prodao sam mu dve danas. -Kakav pozer.
Pozvao me je kod njega da se družimo. -Mislio sam da ga mrziš.
Misliš li da ti odmah izazovu rak?
Ne znam. Nemoj da pušiš to? -Nemoj da mi govoriš šta da radim.
Evo.
Ne. Ne sviđa mi se miris. -Kakva si beba.
Treba mi novi najbolji drug.
Rajli! Ti mali divljače. Cigarete? -Nismo ih stvarno pušili.
Laže, Mija. Već je popušio pola paklice. -Treba li ti prevoz?
Ne, mama će doći ovde uskoro. Hvala.
U redu. Pozovi Rajlija ako ona ne dođe. -Važi, hvala.
I lep provod s karcinomom. -Vidimo se, Mija. Vidimo se, bebo!
Ljuljaću se
Na lusteru
Živeću kao da sutra ne postoji
Kao da ne postoji
Leteću kao...
Ostani u autu.
Sranje. Siroto stvorenje. -Šta da radimo?
Da zovemo veterinara? -To neće pomoći, Rajli. Pogledaj ga.
Ne možemo ga tek tako ostaviti.
Možeš li barem da mu skratiš muke?
Dobro.
Mija, ne možemo da ga ostavimo ovakvog. -Druga kola će doći.
Mija, on plače.
Šta koji đavo? Obožavam kad baneš nepozvana.
A ja obožavam kad zaboraviš da pokupiš Rajlija.
Žao mi je. Bio mi je ugašen ton. -Kul priča. Reći ću mami.
Nećeš! -Hoću!
Hvala što si ga pokupila, Mi. -Bez brige. Hajde, Kuki.
Bože, smrdiš! Ti si smrdljiva devojčica!
Videla sam kengura na samrti. -Šta?
Pored puta. Puno je patio.
Zašto nisi zvala Društvo za zaštitu životinja?
Ne znam. Bio je skoro mrtav. Htela sam da mu skratim muke.
Hvala što si ignorisala moje pozive.
Nisam ti ignorisala pozive. Bila sam zauzeta. -Da, zauzeta ignorisanjem mene.
Ne, Džejd. Nemoj! -Šta? -Ne javljaj se! Dozvolila sam da kengur pati.
Danijele... -Treba mi uteha!
Je li to Mija? -Zvaću te kasnije, važi? -Važi. -Dobro.
Ćao! Ćao, Danijele! Ćao! -U redu. Tešiću te.
Jesi li videla grupni čet? -Misliš na ovaj u koji sam te pozvala?
To je Hejlin snimak. Opet to rade večeras.
Ne, Mija. -Hoću da vidim da li je to stvarno. -Ne večeras, Mija. Ne mogu.
Mami je bila dvogodišnjica.
To je bilo danas?
Da.
Samo želim da zaboravim na to.
I Danijel treba da dođe da posveti malo pažnje mojoj ribici.
Danijel neće da pipa tvoju ribicu, Mija!
Bio mi je dečko pre nego što je postao tvoj.
Držali ste se za ruke jednom pre tri godine. To ništa ne znači. -Džejd.
Danas je pomen mojoj majci. Molim te?
I Danijel može da dođe? -Ako pipka moju ribicu, da. -Prestani!
Možeš li mi dati pet minuta? -Šta ću da radim pet minuta?
Ne znam. Okupaj Kuki. -Ne želim da kupam Kuki!
Dobro! Čuvaću Rajlija, boljeg brata.
Ne pričaj o svojoj ribici s Rajlijem, molim te.
Mora da nauči! Dečko mora da nauči! -Ćao. -Već mi fališ. Ćao.
Volim te.
"Mogu li da pomognem?" "Da, Rajli, hvala na pitanju."
Treba li ti pomoć? -Izvini što nisam mogla da dođem na pomen tvojoj majci.
Nisam mogla da izađem s posla. -Nema veze. -Kako ti je tata?
Možeš biti iskrena. -Mrzim da budem pored njega.
On je tako depresivan.
Ja sam loša osoba, Su. Možeš li da me popraviš?
Nisi pokvarena, Mija.
Dobro. -Bože, umirem. -To je samo prehlada. Preguraćeš je.
Hvala. -Rajli, skloni svoje stvari sa stola.
Da li si me čuo? -Da, mama, idem. -Dobro.
Mama? Ideš u krevet? -Iskradaš se? -Zašto uvek misliš
da se iskradam ili da spavam van kuće?
Jer jedino pitaš da li idem u krevet kad se iskradaš.
Da vidiš Danijela? -Čak i da je tako, on je ultra-hrišćanin.
Nikad ništa ne radi. -I dalje ima kitu, Džejd.
Iskradaš se da njega vidiš? -Ne iskradam se! -Dobro.
Bože. Laku noć.
Zaključaj vrata kad izlaziš.
Da li se iskradamo sada? -Ćao, Mija! -Bože! -Nisam te ocinkarila.
Šta? Nisam ništa uradila.
Šta radiš? -Mija je rekla da mogu da pođem. -Kako sam mogla da ga odbijem?
Nećeš da ideš. -Dobro, onda, reći ću mami.
Ona manje-više već zna. -Šta, da me nisi pokupila?
Svejedno.
Vidi ovo. -Sigurno je lažnjak. -Ne znam. -1.000% trik.
Kako bi Hejli lažirala to? Zašto bi? -Zašto bi? Vape za pažnjom.
Hoće da svi da odu u njihovu kuću i pričaju o njima i ti si pala na to.
Izvini što sam ti uništili sudar preko telefona. -Ne prihvata se izvinjenje.
Bićeš trudna do sledećeg meseca. -Trudna? Još me nije ni poljubio.
Šta? Izlazite oko tri meseca.
O čemu se radi? -Čak sam i ja poljubio Džezi. -Devojku s konjskim ustima?
Ne treba da ljubiš konje, Rajli.
Samo sat kašnjenja. Sjajno.
Čekala sam da mama zaspi.
I očito izigravamo dadilju.
Jebem ti.
Šta ima? -Kuliramo.
Kul.
Ekstra kuća, Džose.
Da. -Ne, pokupiću to uskoro, sigurno.
Kako si, čoveče?
Jesi li dobro? -Da, samo sam...
čudna. -Nisi čudna. Samo treba da se opustiš.
Da, radi to. To izgleda neverovatno normalno. Samo radi to.
Mija! -Jebote, volim te. -Džejd. -Danijele! -Konačno.
Ćao, bivši dečko!
Grupni zagrljaj. -Drži me, bivši dečko. Usamljena sam. Tako sam usamljena!
Tu si, ženo? -Izvini što sam te izvukla napolje.
Ne. Nisam ništa radio. Hteo sam da izađem iz kuće malo.
Hoćeš da uzmeš piće?
Ne želim to da radim. -Oni žele da radiš to. -Ja ne želim.
Kako si? -Batice, zašto si morala da dovedeš nju? -Kako si, čoveče?
Dobro. Ti? -Dobro, hvala. Prva zabava s velikim momcima?
Ne poznajem nikoga. -Sve ćeš da upoznaš
do kraja večeri. -Dobro. -Ona je u redu. -Ne, nije u redu.
Mnogo me nervira. -Ništa ti nije uradila.
Kao pijavica je. Tako je depresivno.
Sad flertuje s tvojim dečkom.
Oni su prijatelji, Hejli. -Samo ti obmanjuj sebe.
U redu, uradimo ovo!
Hajde da lažiramo još jedan snimak.
Čekao sam na ovo sranje!
Ekstra što si dovela klinca.
On neće ništa da radi, Džose. -Daj, bre, Džejd. Zamisli to.
Džose, rekla sam ne. -U redu. Više za mene.
Mnogo hvala. -Ja ću prvi...
Ne, ti uvek ideš prvi. -Moja je kuća. -Moja je ruka.
Daket ju je meni dao. -Džose, kakav si ti krmak!
Da li još neko želi da se dobrovoljno javi? -Ja ću.
Ti hoćeš da radiš to? Hoćeš da radiš to? -Da.
Hoćeš da radiš to?
Sedi dole, Mija. -Bolje ona nego ja. -Veži je.
Da, gospodine. Ruke gore.
Nastrano. -Šta se igramo?
Ništa, Rajli. Hejli je prevarila sve. -Nek neko meri vreme.
Čim to pusti unutra, ne sme da ostane duže od 90 sekundi. Jasno?
Šta će se desiti nakon 90 sekundi?
Želeće da ostanu.
I ako umreš dok su oni u tebi, bićeš njihova zauvek.
Baš bezveze. -Samo prenosim ono što mi je rečeno. -Jebote, batice.
Veruj mi. Biće zategnuto.
Sveće? -Palimo sveću da otvorimo vrata. Gasimo je da ih zatvorimo.
Dobro, Mija.
Stavi svoju ruku na nju.
Ne, uhvati je.
Sad reci... "Pričaj sa mnom."
Pričaj sa mnom.
Bože! Bože, šta koji kurac?
Ko je to bio? -Ne znam, čoveče. Svaki put je drugačije.
Pristala si. -Gde je nestao? -Mija, prestani.
Ne, nisi to uradila kako treba. Treba da kažeš, "Puštam te unutra."
Ne, odlepiću. -Ozbiljno, Mija, začepi.
Ne, neko je sedeo tamo, kunem se.
Dobro, dokazaću. -To, curo, dokaži! Dokaži. Tako je, kaži to.
Uradi to. Uradi to.
Uradi to! Uradi to!
Dobro! Dobro.
Pričaj sa mnom.
Ne dozvoli da ode, Mija. Ne dozvoli da ode. -Ne mogu da gledam to!
Ne moraš da gledaš! Samo reci. -Ne mogu! -Reci!
Puštam te unutra. Puštam te unutra.
Puštam te unutra.
Meri li neko? -Ja.
Tu si.
Evo ga.
Sviđaš im se.
Šta? -Sranje! Ne ti.
To, Mija! -On je iza tebe sada.
Raskomadaće te, lepi dečko. Raskomadaće te!
83 sekunde. Džose, skloni to sa nje.
Raskomadaće te! -Dosta ti je bilo. -Raskomadaće te.
Raskomadaće te.
Beži. Beži. Beži.
Beži! Beži! Beži!
Beži! Beži! -90 sekundi, zaboga!
Beži! Beži!
Beži!
Jesi li dobro? Malo smo preterali.
To je bilo...
čudesno.
To je bilo najbolje dosad!
Džejd. Džejd, jesi li budna? -Nećeš da spavaš ovde.
Nisam to ni tražio. -Zar ne želiš to? -Ne. Samo sam se smorio.
Rajli, nemaš više devet godina.
Laku noć.
Možeš li da zatvoriš vrata?
Zatvori vrata!
Kukavice.
Kakva kučka.
Mogu li da visim s tobom? -Tvoja je kuća, brate.
Da li te je ono s rukom uplašilo?
Malo. -Da li ćeš imati košmare, Rajli?
Nemam košmare.
Ja imam.
Kakve?
Imam ovaj košmar koji se ponavlja...
gde gledam u ogledalo i mog odraza nema.
Kao da ne postojim.
Kako ti je bilo s rukom?
Bilo je čudesno.
Osećala sam se kao da sijam.
Mogla sam da čujem, vidim i osetim sve.
Ali bila sam na mestu suvozača.
Bilo je neverovatno.
Kako ti je mama umrla?
Znaš. -Samo delove.
Ona...
Uzela je previše pilula za spavanje. Slučajno.
Tata je spavao na kauču.
Ujutru, nije mogao da otvori vrata.
Zašto?
Mama je bila na drugoj strani.
I bilo je grebanja po vratima i drvo ispod njenih noktiju.
Pokušala je da potraži pomoć, ali nije mogla.
Džejd je rekla da si pala u depresiju nakon toga.
Osećala sam se sama.
Nikad nećeš biti sama jer ćeš uvek da imaš mene i Džejd.
Da. U redu je, više se ne osećam sama.
Stani. Bože. -Je li to zatvor? -Da li se jebeno...
Osvojio je milion funti!
Zauzeta večeras? -Hoćeš da probaš? -Ne. Danijel želi.
Šta ja imam od toga? -Moje društvo. Prilično kul, mislim.
Ne možemo da idemo kod Džosa. Kuća mu je urnisana. Besan je. -Moja kuća, onda.
Imam zabavu kasnije. Moram da palim do 11.
Mama ide u devet, stoga... -Vidimo se u deset.
Tutanj.
Da? -Da!
Ćao. Je li Džejd kod kuće?
Zašto je Danijel na vratima? -Mama, možeš li da ga pustiš unutra?
Bolje bi ti bilo da ne praviš žurku, Džejd, kunem se.
Dva prijatelja. Možeš li da ga pustiš unutra?
U koje vreme ostali dolaze ovamo? -Zbog čega da dođu? -Žurke.
Večeras je žurka? -Ne laži me. -Izvinite...
Imaš li alkohol u autu? -Ne. Ne pijem, stoga...
Dobar si.
U koliko ono sati beše žurka?
Kakva žurka? -Žurka. Džejd mi je rekla. U redu je. U koliko sati?
Mama, stvarno ne znam o čemu pričaš. -Večerašnja žurka.
U koliko sati je? -Nema žurke, mama.
Nećeš da piješ večeras. Tako mi boga, udariću te u lice.
Jesi li pijana? -Džejmse. -Ako bude žurka, sigurno ću da pijem.
Je li to Kuki ili ti, Džejmse? Hoćeš li da odškrineš prozor?
Isuse, mama. Umeš li da kucaš? -Mija, ako bude žurka večeras,
momentalno će ti biti zabranjen ulaz u ovu kuću.
Dobro... -Držaćeš im sveću noćas, je li?
Stvarno je ponižavajuće kad to tako sročiš.
Bolje bi ti bilo da se ne uduvaš opet, Mija.
Bože! Zašto tvoja mama mora sve da zna?
Ja znam sve. -Probala sam travu jednom. -Ti.
Vagina moje ćerke je zabranjena.
Bože, mama! Napusti sobu pre nego što sve pobijem.
Komšije mi sve pričaju. -Bože... -Pazi se!
Zatvori vrata. Mama! -Ostaviću ih otvorena. -Tako mi je žao.
To je ponižavajuće.
Rajli! -Mija! -Želiš li? -Rekla sam da ne pušiš u mojoj kući.
Fina kuća. Pas je ružan. Izvini.
Žedna sam.
Odakle vam? -Reći ću vam šta je to, u redu?
Ruka vidovnjaka. Odsečena i balzamovana. Stvarna.
Medijum, Džose. Ne vidovnjak. -Ovo nije balzamovana ruka.
Jeste, Deni momče. Vidi. Obložena je keramikom.
Ali ako je slomiš, unutra je prava ruka.
Kenjaš. -Ozbiljan sam. Izgleda da je to bila ruka nekoga
koji je mogao da se poveže s mrtvima, pa su svi oko njega pomislili,
hajde da mu odsečemo ruku. Belačko sranje, pazi šta ti kažem.
Ja sam čula da je to ruka sataniste.
Druga ruka je negde tamo. -Gde tamo?
Začepi, u redu? -Nateraj me! -Samo kenjaš. U redu.
Gde si je kupio? -Nisam je kupio.
Prijatelj ju je dao prijatelju i... da. -Ko? -Šta želiš, Danijele?
Hoćeš tabelu s istorijom transakcija?
Samo drži ruku, reci "Pričaj sa mnom"... -Važi.
I postavi duhu svoja pitanja, u redu?
Ovo je teško sranje. -Rajli, ugasi svetlo.
Snimaš me? -Da. -Meri vreme.
Dobro, šampione.
Znaš kako ide.
Reci.
Pričaj sa mnom. -Šta? Nema šanse!
Druže, nemam ceo dan. -Ne. -Šta je?
Dobro. Dobro, hajde.
Dobro, hajde.
Puštam te unutra.
Hejli, guši se. -Čekaj.
Hejli, prekini ovo, guši se! -Čekaj.
Evo.
Ne voli da ga dodiruješ.
Činiš ga mekim.
Ovaj duh je pizda.
Jebote! -Sranje.
Ne! Ne mogu da gledam!
Jebote! -Jesi li dobro? -Ovdeži me. Odveži me, hajde.
Evo. Jesi li dobro?
Obrišite to. Obrišite to, hajde! -Ne! -Hejli, molim te. Hejli...
Objavi to sranje. -Danijele.
Narode.
To je bilo prilično teško. -Jesi li za to?
Mogu li ja da probam? -Nakon onoga?
Samo izbaci svoju kučku i bez snimanja.
Idemo!
Mija!
Vreme je isteklo!
Pričaj sa mnom!
Šta koji kurac?
Do jaja. Ovo sranje nikad ne dosadi. Idemo!
Treba da probam. -I ja. -Nema šanse. -Daj, bre, Džejd.
Nisi mi mama. Nemaš čak ni 18 godina. -A ti nemaš ni 15. -Pa šta?
Džejd, molim te. -Rajli, rekla sam ne.
U pičku materinu. -Šta ako to budemo radili 60 sekundi?
Mija, prestani. -60 sekundi, Džejd.
Ne moraš da budeš kučka za sve u vezi s Rajlijem.
Da, Džejd. Toliko si zaokupirana pokušavanjem da popušiš Danijelu,
da te briga za sve ostale. -Dođavola. -Ne.
Zašto toliko želiš da uradiš to? Da impresioniraš Džejmsa?
Da dođeš u moju sobu plačući da se plašiš kao prošli put?
Da li si rekao svog malom prijatelju to?
Mrzim te. -Kao da si ti moja omiljena osoba na svetu.
Ne mogu da ti pomognem, brate. Tvoja sestra je dosadna.
Sranje...
Treba da idemo. -Da. -60 sekundi. Molim te. -Ne znam, možda to nije dobra ideja.
Mislio sam da ćeš biti na mojoj strani bar jednom.
Ja sam na strani oboje. -Očito nisi. -Rajli...
Šezdeset sekundi. Molim te.
Molim te. -Dobro. Može 50?
Dobro. Pedeset. -Pedeset sekundi?
Da, hajde samo da završimo s tim. - Potpiši formular, lepi!
Idemo! -To, dečko!
Stani, stani.
Ruke gore. -Jesi li dobro, mali? -Da.
Dobro. Uradimo ovo. -Rajli... pizdi!
Znaš šta da kažeš, dečko.
Bolje bi ti bilo da ne plačeš nakon 20 sekundi. -Ja ću da merim.
Pričaj sa mnom.
Šta koji kurac?
Rajli. U redu je.
Samo reci.
Puštam te unutra.
Sranje.
Tako mi je žao.
Nisam htela da te povredim.
Nikad ne bih želela da te povredim.
Nedostaješ mi... mnogo, Mi.
Ne želim da me mrziš.
Mama? -To je 50 sekundi. -Ne, ne. Molim te ne prekidaj.
Mija... -To je moja mama. Molim te.
Volim vas oboje, dušo.
Volim i ja tebe, mama. -Tako se ponosim tobom.
I imam... imam... imam...
imam, imam, imam, imam,
imam, imam...
Bože.
Ne! Ne, Rajli! Rajli, prestani!
Džose, pomozi mi! Skidaj to s njega, Džose!
Bože!
Rajli!
Pomozite mi! -Upomoć! -Dobro, odvezaću ga...
Stavi ga na bok. -Danijele, zovi Hitnu! -Ne, ne!
Džejmse, daj torbu! Požuri!
Kuda ćeš? -Moramo da idemo. -Ne možemo da idemo.
Moramo da palimo odavde. Policija već sumnja za Daketovo ubadanje.
Prikačiće nam ovo. Dozvolili smo im da koriste ruku, Džose.
Ne možemo se pretvarati da nismo bili ovde. -Najebali smo.
Moramo da uskladimo priču
i postaramo se da je se svi drže, u redu? Ne spominji ruku.
Izvini. Moramo da razgovaramo smesta, molim te.
Mama, Rajli je u bolnici. -Šta? Šta se desilo?
Razbio je lice baš gadno. -O čemu pričaš,
"razbio lice"? Kako je razbio lice? -Ne znam.
Ne znam, nisam bila prisutna! -Prestani da plačeš i reci mi šta se desilo.
Tri-četiri minuta, možda? -Žao mi je, mama.
Džejd! Džejd, odgovori mi!
Možemo li da razgovaramo o ovome? Mija. -Tata, samo želim da spavam.
Možeš li da mi kažeš jedno?
Ništa mu nismo dali. -Šta se onda desilo?
Ne znam.
Voleo bih da si iskrena sa mnom.
Da, zato što si ti bio tako iskren sa mnom.
Šta to treba da znači?
To znači da ima nešto što mi nisi rekao za mamu.
Zar ne?
Da.
Reci mi da je dobro. -Bez uvrede, ne želim da budeš ovde sada.
Stani, Džejd. Daj, bre.
Mija...
Su, ja... -Nemoj!
Šta radiš ovde? -Samo sam došla da vidim kako je.
Loše je, Mija. On je stvarno loše. Da li si mu dala nešto? -Ne.
Hajde. Znam da si pravila sranja ranije. Šta je u pitanju? -Ništa, kunem se.
Pogledaj mu lice. Šta ti je moj sin uradio?
Nisam ga ja povredila. -Idi kući. Odmah. -Ne, molim te, mogu li samo da ga vidim?
Vratiš li se, zvaću policiju. -Su...
Džejd. -Idi kući. -Ne, Džejd, tako mi je žao...
Mi...
Mama? Mama, jesi li to ti?
Pomozi mi! -Mama? Mama?
Mama! -Mija!
Mija. Šta nije u redu?
Jesi li dobro?
Da li je tvoj tata bio besan? -Da.
Ja imam 18 godina, pa policija nije zvala moje. Ne mogu da znaju.
Gde misle da si?
Kod rođaka.
Ne mogu da idem kući. Znaće da se nešto desilo.
Možeš ostati kod mene.
Zbog mene i Džejd. To možda bude čudno.
Da, ali mi smo samo prijatelji. Nije protivzakonito.
Samo ne želim da budem sama.
Dobro.
Ne mogu da verujem da sam pričala s njom.
Mislim da to nije bila tvoja mama, Mija. -Ne, bila je u početku.
Zvala me je "Mi" stalno. Otkud bi duhovi znali to?
Izgleda da nam čitaju misli. Znaš? Hoću reći... Bili su u nama.
Mogli bi da znaju sve o nama.
Ili možda... Mama je bila tamo zato što je pokušavala da me kontaktira.
Mogli bismo da proverimo. -Ne. Neću to više nikad da radim, Mija.
Izvini.
Zaboravio sam na to. Kakav sam bio gubitnik. -Bio si sladak.
Sećaš se kad smo se držali za ruke? -Da. -Mogla sam da osetim kako ti srce kuca
kroz jagodice tvojih prstiju. -Da, zezala si me
jer su ti ruke bile veće od mojih. -Verovatno i dalje jesu. -Nema šanse.
Jesu. Imaš sićušne ruke.
Da... Nisam prošao kroz pubertet kako treba.
Ne, stani, Džejd...
Mama. Koja je tvoja poruka mrziteljima?
Poljubite me u dupe! -Mama! Skloni se od mene! Skloni se!
Ko je najslađi? -Ja. -Ja. -Ko je najprivlačniji? -Ja.
Ko je najbolji? -Ja! -Ko je najzabavniji? -Ja. -Nikakva si!
Ti si nikakva! -Ti si nikakva!
Jebeš mrzitelje!
Molim te... Ne. Ne, Ria...
Ria...
Danijele?
Danijele! Danijele, probudi se!
Danijele, probudi se! Danijele!
Probudi se!
Šta koji... Mija! Prestani!
Gde je ona? Bože!
Bože, pratili su nas. Koga god da smo kontaktirali, pratili su nas.
O čemu pričaš? -Sisala ti je stopalo! -Ti si mi sisala stopalo.
Moje stopalo ti je bilo u ustima. -Šta? Ne, nisam. -Idem ja. -Stani, Danijele...
Mija, prestani! -Ne ostavljaj me! -Ne, idem. -Ostani sa mnom.
Mama?
Molim te, mama.
Pričaj sa mnom.
Mama.
Da li si se ubila?
Ne. Nisam namerno, Mi.
Da li je to istina?
Nikad ne bih poželela da te ostavim. Nikad.
Tu sam.
Uvek.
Mija.
Rajliju treba pomoć.
Vaš otac. Neverovatno. Možeš li da ostaneš s njim, Džejd?
Rajli.
Rajli, molim te reci nešto.
Rajli?
Rajli.
Mama! Ne, Rajli, prestani! -Rajli, prestani!
Prestani!
Rajli! Sranje! Prestani! Sestro!
Molim vas zaustavite ga!
Rajli, prekini smesta! Zaustavite ga! Uradite nešto!
Ti si je uzela. Mogla si da kažeš nešto, Mija.
Ko je pokazao snimak policiji? -Džejms. -To dokazuje da ga nismo dirali.
Policija je rekla da ne mogu mnogo da urade u vezi s detetom koje se udaralo.
Da li je ikad trajalo toliko dugo? -Ne.
Ali nikad nismo išli duže od 90 sekundi pre Mije, pa... -Kako je on?
Svaki put kad dođe svesti, pokušava da se ubije.
Hoće da ga zadrže. -Šta? -Tip koji je dao Daketu ruku rekao je
da ako umreš dok su u tebi, njihov si zauvek.
Da li se nekome od vas i dalje priviđaju stvari?
Kako to misliš, "priviđaju stvari"? -Videla sam mamu u bolnici.
A još jedna je napala Danijela u mojoj kući.
Da li si ti video nešto? -Ne baš.
Šta to treba da znači, Danijele? -Probudio sam se i Mija je...
Šta znam. Sisala mi je stopala. -Jebote?
Džejd. -Kako to misliš, "probudio si se s Mijom"?
Kako to misliš sisala ti je stopala? -Nisam to bila ja, kunem se.
Nikome od nas ništa se nije priviđalo, u redu?
Svi smo to radili. Svi smo bili tamo. Zašto bi se tebi priviđala tvoja mama?
Ti je čak nisi ni pustila unutra.
Zar Daket nije rekao da oni mogu da imitiraju ljude? -Ko je Daket?
Dobio sam ruku od njega. Sreo sam ga dvaput na nekim žurkama i...
Koristili smo ruku, pitao sam ga da li mogu da je pozajmim,
i on je rekao da mogu da je zadržim.
Rekao je da su mu se priviđali bez nje. -A onda je totalno poludeo.
Izbo je brata, a onda se ubio.
Brat. Možemo li da pričamo s njim?
Šta ima, brate? -Šta radite ovde? -Moramo da pričamo o Daketu.
Da. Znate li šta je sranje? To što je zapravo mislio da ima prijatelje.
Stalno ste ga zvali da kenjate, ponašali ste kao da vam je bilo stalo.
Ali iskorišćavali ste ga. -Nismo ga iskorišćavali, Kole.
Pravi prijatelj bi video da ga ono urniše. Ali vi niste.
Brate, znam da nije pravo vreme, ali treba nam tvoja pomoć.
Ne, čoveče, odoh. -Kole.
Znam koliko boli kad izgubiš nekog toliko bliskog.
Ljudi koje je pustio unutra sjebali su mu um.
Da je prestao da radi to, oni bi otišli.
Moj mlađi brat je u bolnici. On je baš prešao granicu.
Dozvolili ste klincu da radi to?
Njegovo telo bi trebalo da ih izbaci. Sve su slabiji što su duže unutra.
Nije. -Dajte mu vremena. -Ubijaju ga. -Možda je vreme
da prestaneš da uništavaš tuđe živote, Džose. Šta misliš?
Džejd! Džejd, stani! -Nije trebalo da mu daš da uradi to, Mija!
Svi smo odlučili da će biti u redu. -Ništa mi nismo odlučili.
Jesmo. Svi smo rekli... -Nismo ništa rekli, Mija. To si bila samo ti.
A onda si dozvolila da to traje dva minuta. -Džejd...
A onda spavaš s mojim dečkom. Šta nije u redu s tobom?
Džejd, nije tako bilo. -Naravno, staćeš na njenu stranu.
Isuse...
Kamo sreće da se nisi gurala u moju porodicu, Mija.
Jesmo li ugasili sveću? -Ne sećam se.
Šta ako smo otvorili vrata a nismo ih zatvorili? -Šta hoćeš da kažeš?
Kažem da uradimo to opet s Rajlijem ali da ugasimo sveću ovog puta.
Hoćeš da uradi to opet? Ono zbog čega je završio u bolnici?
Hoćeš li da ga spasiš? -Ne pitaj me to. -Moramo nešto da preduzmemo, Džejd!
Vratiću je posle, važi? -Samo spali prokletinju.
Srećno.
Tata
Mama se vraća za oko jedan sat. -Bićemo brzi.
Bože.
Hajde, Rajli. Hajde, molim te.
Pričaj s njim.
Dobro, ugasi je.
Nešto? -Ne znam. Možda ako probamo opet.
Mija... -Samo da probamo opet.
Pričaj s njim.
Ne ide. -Dobro.
Šta ako upotrebim ruku da razgovaram s njim? -Ne. -Šta? Nije mrtav, Mija.
Ne, ali šta ako je njegov duh odvojen od tela ili tako nešto?
Mislio sam da su ovi duhovi u limbu. -Možda je i Rajli tamo. -Možda nije.
Šta ako jeste? -A šta ako nije? -To je loša ideja, Mija.
Mija. Mija, nemoj.
Rajli, pričaj sa mnom.
Ćao. -Je li to on?
Je li dečko tu?
On.
Znaš li gde je on?
Molim te. -Mogu da te odvedem kod njega.
Dobro.
Puštam te unutra.
Upomoć!
Jesi li dobro? -Ne! Ne pipaj me!
To smo samo mi. To smo samo ja i Danijel.
Šta se desilo? -Videla sam ga. Povređuju ga, Džejd.
Neće da prestanu. Nikad neće da prestanu.
Mija.
Nisam bio potpuno iskren s tobom.
Ali želim da budem.
Tvoja majka... Pre nego što je preminula, ostavila nam je nešto.
Nešto što sam se plašio da ti pokažem. Što je moja greška.
Zato što je to tvoje koliko je i moje.
Mogu li da ti pročitam to?
"Dragi Makse i Mija.
Danas je utorak
i kiša pada. Prvi put nakon mnogo vremena,
nisam se osećala beznadežno.
Zapravo...
puna sam nade.
Nadam se da ćete izvanredno živeti za svoje godine
i da ćete naći apsolutnu sreću.
Nadam se da me nećete mrzeti zbog ovoga.
Nadam se da ćete smognuti snage u svom srcu da mi oprostite.
Nadam se da možete pronaći spokoj u saznanju da više ne patim."
Žao mi je, Mi.
Njeno je, Mija. -Ne. -U redu je.
Ne, ona to nije uradila. Nije to uradila, jer mi je rekla, tata.
Nije to uradila, zato što mi je rekla.
Rekla mi je. Rekla mi je. -Mija. Dođi ovamo.
Dušo. Nje više nema.
Izvini što sam ovo sakrio od tebe.
Nisam hteo da kriviš sebe.
To nije istina.
Vratiću se. -Šta?
Vratiću se, obećavam. -Mi... -Obećavam. Moram da idem.
Vratiću se, tata. Vratiću se.
Mi. On laže. -Zašto si ga onda napisala? -Nisam.
Dušo. To nije tvoj tata.
Šta?
Mija? -To nije Maks. -Mija?
Imitiraju ga.
Povrediće te. -Mija, otvori vrata!
Rajli ne može da ostane tamo. -Mija? -On pati, Mi.
Šta da radim?
On mora da umre. -Šta? -Mija? -Moraš da mu skratiš muke.
Ne, mama, ne mogu. Ne mogu. -Oni nikad neće da ga puste.
Ne, mama, molim te, ne... -Paziću na njega, Mi. -Otvori vrata!
Pomozi mu, Mija. -Pusti me unutra! -Pomozi mu, Mija!
Ne, samo me ostavi na miru!
Mija!
-Pomozi mi!
Pokušavam!
Mija!
Bože.
Ćao. -Džejd? -Jesi li dobro?
Znam šta da radim.
Možemo da ga spasimo.
Mislim da mu je bolje.
Probudio se na trenutak. Kao da je bio opet svoj. -Videla sam ga, Džejd.
Pati.
I svaka sekunda je agonija za njega.
Dođi do mene.
I pokazaću ti. -Šta ćeš da mi pokažeš? -Samo dođi ovamo, Džejd.
Molim te. Veruj mi. -Sranje.
Dobro. Biću tamo za deset minuta.
Mija.
Žao mi je. -Ne, u redu je. Sedi.
Pitala sam se kada ću opet da te vidim. Nisi dolazila.
Rekla si mi da ne dolazim. -Da, znam. Bila sam besna.
Imala si svako pravo da budeš. I dalje imaš.
Ne, nemam.
Nije u pitanju bila droga, Mija.
Imao je nervni slom. Samo nisam mogla da se suočim s tim.
Tako mi je žao što sam tebe krivila.
Znam da ne bi ništa uradila da ga povrediš.
Volim vas, narode. -Ti nisi Rajlijeva prijateljica, Mija, ti si mu porodica.
Mnogo bi mu značilo da si ovde.
Mogu li minut da budem s njim?
Nasamo. -Naravno.
Tako mi je žao.
Našla si me.
Mija! -Stavljam tačku na ovo!
Ne možeš da ga uzmeš. On je naš.
Gde je on? -Videla si.
Zašto me ne dodirneš?
Hoću da te osetim.
Makse?
Džejd. Gde si? -Kod Mije. Ona nije ovde.
Maksu je potrebna Hitna pomoć. -Šta... Ne, Mija je ovamo.
Šta nije u redu? Šta se desilo? -Ona je tamo? -Da, s Rajlijem je.
Mama, ona je opasna!
Mija? Rajli!
Gde mi je sin? Bio je u ovoj sobi.
Treba da je ovde. Malopre je bio ovde. -Gde je jebote?
Mija! Mija! Rajli.
Mija!
Rajli! Mija, stani! Mija!
Tako sam ponosna na tebe.
Uzmi ga, moja draga devojčice.
Činiš pravu stvar. Pokaži mu put.
Ja mogu da ga zaštitim.
Zauvek će biti naš.
Rajli!
Da li ste videli šta se desilo?
Rajli?
Biću u debelom zaostatku. -Ne brini za to.
Tata?
Tata! Stani, tata!
Džejd? Su?
Tata! Tata, stani!
Tata! Tata, čekaj!
Ne ostavljaj me! Molim te!
Puštam te unutra.
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com