PRE 45.000 GODINA
Ave.
Ispričaj mi priču. -Ne sad, Herone.
Molim te. -Ja ti nisam majka.
Ispričaj mom sinu priču.
Mogu li da ti ispričam kuda idemo?
Tvoj otac će nam naći hranu i sklonište.
Biće krda životinja
za lov, tople pećine za život.
Heron je dečak.
Mora da čuje o sukobu. Borbi.
Šta ti znaš o borbi?
Herone, da li bi hteo da čuješ moju priču?
Ona počinje s ljudima koji su se selili s godišnjim dobima.
U leto su stigli u lovište,
ali nije bilo krda.
Suočivši se s glađu, odlučili su da se vrate na jug,
ali jedan tvrdoglav mladić je imao druge ideje.
Hteo je da pođe na zapad,
u zemlju priča iz njegovog detinjstva.
Bilo je izazovno da se dođe do te zemlje.
Putovanje preko velikog mora.
Ali nagrada bi bila izuzetna.
Mesto puno životinja za lov.
S plodnim dolinama
i ogromnim planinama punim toplih pećina.
Starešine su se smejale toj ideji.
Pa naš heroj,
njegov naslednik,
njegova partnerka,
njegov mlađi brat,
hrabri savetnik,
i skitnica,
zaplovili su morem.
Borili su se protiv talasa visokih kao planine.
Oluja im je odnela zalihe.
Ali baš kad su izgubili svaku nadu, more se smirilo
i obećana zemlja se pojavila.
Naš heroj im je doneo spasenje.
Mesto gde bi njihova deca napredovala
a stari našli mir.
Njihov raj.
Beja!
Uspeli smo!
Gnječiš me!
Ali bilo je prokleto.
Zemlja je bila neplodna.
Izložena neprekidnom vetru...
Pazi se, Odale.
Nisi nam našao ni hranu ni sklonište, Ademe.
I ne znaš šta je tamo. -Šta god da je, mogu da izađem na kraj s tim.
Šta je tamo, Odale?
Hladnoća.
Glad.
Demoni moćniji od tvog oca.
Zli, krvoločni stvorovi.
Ovo nije srećno mesto iz njegovih priča iz detinjstva.
Ova zemlja je stara
i mračna.
Onda sam ja svetlost.
Opasnost u donošenju svetlosti na mračno mesto
je u tome što možda saznaš šta živi u tami.
Dosta!
Nema demona.
Da smo ostali tamo gde smo bili
svi biste bili mrtvi.
Ali ovde, imate šansu.
Zahvaljujući meni.
IZ TAME
Preveo: Bambula
Ne jedi to.
Tako sam gladna.
Znam.
Možda ćemo morati da pojedemo Odala.
Ubij ga!
Ne brini za njega. -Ne brinem. On će prvi da jede.
Skitnice jedu poslednji. -Nisi više skitnica.
S nama si
i paziću na tebe.
Herone!
Idemo.
Videćeš.
Tamo idemo? -Da, Herone.
Podnožja brda biće puna pećina.
Za tri dana bićemo bezbedni i na toplom u novom domu
i sve ovo biće naše.
Obećavam ti.
Idemo.
Da li je ovo palo preko ivice?
Bilo je prinuđeno.
Ništa nije ostalo od njega.
Ne govori ostalima.
Zašto? To znači da postoji plen.
Zato što ne znam šta je ovo uradilo.
Moramo da se vratimo kod njih.
Previše smo izloženi.
Ademe, previše smo izloženi.
Odavde dobro vidimo.
Šta to?
Ničeg nema ovde.
Zato starešine nisu htele da te vode na jug.
Ja sam se sažalio na tebe.
Potreban sam ti. -Stvarno?
Ave je dobra u traženju hrane kao i ti.
A ako Ave umre?
Zato sam ja ovde, zar ne?
Ti ne radiš ništa iz sažaljenja.
Ovo je dobro za tebe.
Ako je moja beba dečak, neću imati zbog čega da brinem.
Ali ako je devojčica,
moraće da zasluži svoje mesto.
Važna si mu sada.
Samo pokušavam da ti stavim do znanja
da sada imaš svrhu.
Svrhu?
To je dobra stvar.
Tata!
Herone!
Zeznuo sam te!
Jesi li glup? Ne razdvajaj se!
Razumeš li?
Ave.
Geir.
Nek odmore, mi ćemo da lovimo.
Ići ćemo okolo.
Siguran si?
Neću da ih vodim kroz šumu.
Ostaćemo na otvorenom.
Ali to će nam oduzeti vreme.
Ići ćemo okolo.
Zar neće biti previše teško za ostale?
Biće im dobro čim budu jeli. Hajde.
Ona mora da jede, Ademe.
Ubij ga!
Prestani!
Čuvaj stražu.
Moja devojčice,
ne udaljavaj se previše od vatre.
Zahlađuje.
Nemamo hrane.
Ave je veoma umorna.
Moja beba možda ne preživi ovo putovanje.
Mogu da se pomirim s tim pošto imam Herona.
I tebe.
Ti si tu za što god da mi treba.
Šta je to bilo?
Ademe, šta je bilo... -Ućuti!
Herone?
Herone!
Herone! -Herone! -Herone!
Šta ga je to odnelo? -Vrati se!
Čuješ li me? -Šta si videla?
Ne možeš da ga pratiš sada! Sačekaj da se razdani.
On je moj sin. -Ne!
Ademe, stani! -Pazi na njih.
Ne smemo da se razdvajamo. -Herone!
Ne mogu ovo sam!
Ako ti se nešto desi!
Misli na Ave!
Tvoja beba će da umre!
Svi ćemo da umremo!
Vreme je.
Beja.
Neću da idem s njim.
Nemamo izbora.
Šta je to?
Ne znam. Ali nije krv.
Heron je živ.
Herone! Herone!
Ademe.
Ne smemo.
On je tamo.
Ademe!
Razmisli!
Pada mrak. Šta ako je on već mrtav?
Onda si ti kriv!
Rekao sam ti da stražariš.
Nastavite da se krećete. -Treba mi odmor.
Ostanite s njom. -Ne! Ona je u teranju.
To ga je privuklo.
Onda nastavite dalje.
Zbog njega ćemo svi izginuti.
Žao mi je.
Ademe!
Ademe. -Ademe, tvoj sin je mrtav.
Beži.
Hajde!
Zašto si stao?
Zapalite vatru.
Jesi li poludeo?
Zapalićemo vatru ili ćemo umreti u mraku.
Pobio si nas.
Pobio si nas!
Požuri, Beja!
U zamci smo.
Geir!
Svi ćemo umreti!
Ademe!
Uradi nešto.
Ne možemo da ga spasimo. Uradi nešto.
Moraš da uradiš to.
Ne mogu.
Nije trebalo da dolazimo ovde.
Moramo da se sakrijemo.
Ne možemo da se sakrijemo.
Naći će nas.
Moramo da ostanemo budni i...
I?
Da se borimo? Kao tvoj brat?
Moramo da uradimo nešto!
Šta ti je?
Šta ti je? Ave!
Pomozi joj!
Ako ne bude jela,
umreće.
Imamo nešto da jedemo sada.
Ne.
On bi to želeo.
To je za njegovo dete.
Ne jedemo svoje.
Nismo čudovišta.
Hoćeš li da preživiš?
Uzmi.
Onda ne gledaj.
Zašto nas samo ne ubije?
Upali smo na tuđu teritoriju. Kažnjava nas.
Poješće nas.
Nije pojelo Adema.
Ne. Vi ste.
Moramo ga umiriti.
Ne možeš umiriti životinju. -To je demon!
Jesi li poludeo?
U pravu je.
To je čudovište.
Moramo da mu ponudimo nešto.
Ne. Moramo da ga ulovimo.
Geir, ne možeš uloviti ovog stvora.
Adem je pokušao
i sada je mrtav.
Treba nam sklonište.
Kreći.
Da umrem negde drugde?
Od demona se ne može pobeći.
Želim da idem.
Odvešću nas u planine i naći ćemo dom.
Niko neće da te sledi, momče.
Zašto gledaš u nju?
Izvedi nas odavde.
Kreći.
Mogu da nas izvedem odavde. -Ne možeš.
Dosta! Imao si svoju šansu.
Sad ćemo da radimo na moj način.
Ja sam mudrost.
Ave nosi život.
Geir je naše koplje.
Ali skitnica?
Ti si tu za što god da nam treba.
Kad se prvi put pojavio?
Kad si ti počela da krvariš.
Može da te namiriše.
Ja mogu da te namirišem.
Sklonite se od mene!
Nemojte!
Sklonite se od mene!
Demone!
Uzmi je!
Demone!
Sklonite se od mene!
Molim vas!
Demone!
Zašto mu pomažeš? -Jer je u pravu.
On je lud! -Neću da izgubim još jedno dete.
Uzmi je.
Uzmi je!
Uzmi je.
Hajde!
Beja, stani! -Izvešće nas napolje!
Geir!
Hajde! -Prestani!
Gotovo je!
Imam trag.
Poput nas je.
Ne.
Nije.
Videla sam da uzima Aveino telo.
Zašto?
Zato što je čudovište.
Hoću da se vratim nazad.
Nemamo kuda da se vratimo.
Geir.
Nećemo preživeti ovde.
Ako taj stvor ima sklonište, moramo ga zauzeti.
Šta ako ih još ima?
Do sada bi nas već ubili.
Pokušavao je da nas uplaši i otera.
Beja.
Zašto se ne bojiš?
Bojim se.
Ali želim da živim.
To je zamka.
Nemamo izbora.
Geir!
Gde mi je tata?
Beja, stani!
Geir!
Hajde!
Herone!
Brže, Herone!
Hajde!
Pomozi, Beja!
Pomozi!
Šta si uradila?
Bilo je ili oni ili mi.
Čudovište!
Prestani, Herone! -Gladovali smo.
Oni su me nahranili!
Hteli su da me spasu!
Čudovište!
Dosta!
Tata! Tata!
On je mrtav!
Svi su mrtvi!
Oni stvorovi su ih ubili.
To nisu stvorovi.
Oni su bili poput nas.
Beja, ispričaj mi priču.
Bila jedna skitnica
koja je tražila dom.
Otišla je u zemlju čudovišta.
Zaslepljena strahom i besom,
pobila je čudovišta i uzela im pećinu.
Tek tada je videla kako su oni živeli.
Ave?
Doneli su je ovde da odaju počast njoj
i njenoj bebi.
Kako su oteli dečaka zato što su hteli da ga spasu.
Kako su brinuli o drugima.
Videla je kako su se osećali ugroženo i uplašeno.
Videla je da su to ljudi poput nje.
Skitnica je shvatila da je našla dom
i da ga je uništila.
Vremenom su skitnica i dečak naučili da prežive.
Prvi od novih ljudi.
Šta ćemo sada?
Pokušaćemo opet.
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com