www.titlovi.com
Još jedan vreo i sunčan dan u Južnoj Kaliforniji.
Temperatura u centru Los Anđelesa iznosi 29 stepeni, uveče će pasti na...
Razmišljam o tom danu, kad ga ostavih kod stanice Grejhaund,
zapadno od Santa Fe... Imali smo 17 ali bilo je slatko i iskreno.
Učinih ipak šta morala sam jer jednostavno znala sam...
Letnjih nedeljnih večeri utonuli bismo u sedišta čim svetla se ugase...
Taj Tehnikolor svet, stvoren od muzike i uređaja,
Zove me da se nađem u ekranu tom i proživim scenu svaku...
Bez dinara u džepu uskočih u bus i evo me ovde...
Možda je hrabrost ili samo ludost, ostaje da se vidi...
Možda u tom uspavanom gradu jednog dana će sedeti, svetla će se ugasiti,
Videće moj lik i setiti se da me je nekad poznavao...
Penjem se uz brda i hrlim ka visinama, jurim ta svetla blještava.
Kada te svi iznevere...
Dići ćeš se sa zemlje...
Jer nova jutra sviću i dolazi još jedan sunčan dan.
Čujem ih svaki dan, taj ritam u kanjonima nikad neće nestati...
Balade u barovima ostaviše posetioci stari,
kažu "Moraš više žudeti" i zato kucam na sva vrata...
Čak i kad odgovor je "ne" i kad novac polako nestaje,
prašnjavi mikrofon i neonskih svetala sjaj je sve što trebam ja.
Jednog dana dok svoju pesmu budem pevao, proći će klinac iz malog grada,
to će biti njegov podstrek i zato kreni, kreni...
Penjem se uz brda i hrlim ka visinama, jurim ta svetla blještava.
Kada te svi iznevere...
Dići ćeš se sa zemlje...
Jer nova jutra sviću i dolazi još jedan sunčan dan.
Kada te svi iznevere...
Nova jutra sviću... Dolazi još jedan sunčan dan...
Još jedan sunčan dan...
Samo još jedan sunčan dan...
Još jedan sunčan dan...
Novi dan je tek počeo...
Još jedan sunčan dan...
Još jedan sunčan dan!
Nismo mogli da verujemo šta se dešava. Boga mi, bila je slomljena.
Bila je potpuno slomljena! Znam!
Znam, to je bilo skroz iracionalno. "Skroz iracionalno"?
Iracionalno. "Bilo je čisto ludilo."
U čemu je njegov problem? Treba da krenem.
Kapućino, molim vas. -Da, naravno. -Na naš račun. -Ne, hvala. Insistiram.
Audicija! -Sranje!
Mia, gde misliš da si krenula? -Prošlo je pet.
Bolje bi ti bilo da poraniš sutra. -Važi! Lepo provedi veče!
"Bila je slomljena. To je bilo čisto ludilo! Bilo je...
Bilo je tako blesavo i ja stvarno... Ma, ti bi pala.
Ne, Tarner je dobro. Dobro je. Ja samo...
Hoćeš da sačekaš odlazak u Denver da joj kažeš, ili...?
Molim?
U redu...
Ne, srećna sam zbog vas.
Da, srećna sam zbog vas. Samo... Mislila sam...
Ne znam šta sam mislila..." -Izvinite na trenutak.
Šta je bilo, Rubi? -Zvala je Džesika.
Reci da ću joj se javiti. -Za dva minuta? -Manje od dva minuta.
Doneću ti ručak. -Pri kraju sam. Hvala ti.
Znate šta? Mislim da je bilo dovoljno. Hvala što ste došli.
Au, jebote! Hoćeš li da otvoriš prozor?
Htela sam da ti napravim atmosferu. -Hvala. -Mia, kako je prošla audicija?
Isto. Je l' bila Džen ili Rejčel? -Ne znam ko su one. -Najgore su.
Ne znam da li su bile tamo. -Kladim se da jesu.
Zašto se održava konvencija u kupatilu? Aha, da...
Dva minuta, društvo. Mia, dolaziš, zar ne? -Ne mogu!
Radim! -Molim? -Da li je upravo rekla da ide da radi?
Šta je? -Žao mi je što nije prošlo dobro danas.
U inboksu imam četiri pozicije za koje si savršena, prijaviću te.
Ali sada ideš sa nama. Biće zabavno. -Neće biti zabavno.
Moglo bi da bude. -Neće. Biće gomila skorojevića.
Svi spakovani u onim ogromnim staklenim kućama. -Ovo izgleda poznato.
Nameravala sam da ti je vratim. -Od kad je imaš? Hajde, Mia! -Dugo.
Kad će biti prilike da vidiš holivudski kliše natrpan u istu prostoriju?
Zajedno ćemo napraviti zezanciju od toga!
"Razočarala si me, Leks." Nemamo šta da ismevamo.
Ta žurka će biti odraz... najboljeg izdanja čovečanstva.
Dobila si pozivnicu... -I pravu adresu...
Treba li ti neki lekić? -Odgovor je uvek potvrdan.
Možda jedan slučajni susret bude taj na koji si čekala.
Stisni to još malo. -Večeras imamo misiju, večeras je poziv na audiciju...
Da je ovo prava audicija... -Bože, pomozi nam svima.
Stvorila bi savršen utisak i svi bi znali tvoje ime...
Mi smo u brzoj traci...
U toj masi krije se neko koga moraš upoznati,
neko ko će te konačno sa zemlje podići.
Neko iz te mase može te odvesti putevima kojim želiš ići,
ako si spremna da budeš pronađena... Spremna da budeš pronađena...
Čini šta moraš dok te ne otkriju,
i od tebe stvore nešto više nego što vidiš sad...
Zvezde su poređane... -Mislim da ću se držati sa strane.
Moraš da odeš i pronađeš...
Nekog skrivenog u masi.
Zdravo, ženska!
Nekog skrivenog u masi...
Da li je neko u masi jedino što stvarno vidiš?
Dok gledaš kako se svet vrti u krug?
Tamo negde je mesto gde ću pronaći...
Ono što želim biti.
Negde...
Što čeka da bude pronađeno.
U toj masi krije se neko koga moraš upoznati,
neko ko će te konačno sa zemlje podići.
Neko iz te mase može te odvesti putevima kojim želiš ići,
Neko iz te mase može učiniti... Neko iz te mase te može odvesti...
Sa zemlje podići... Ako si neko ko je spreman...
Da bude pronađen.
Ne. Ma, daj. Šta?
Molim te, nemoj više da se šunjaš u moj dom.
Misliš da bi mama i tata ovo nazvali domom? -Šta to radiš?
Molim te, nemoj to da radiš. Molim te, nemoj da sediš na tome.
Šališ se? -Molim te, nemoj da sediš na tome. Nemoj.
Hoagi Karmihael je sedeo na tome. -Gospode!
"Pečen krompir" je samo izbacio napolje. -Mogu da zamislim zašto.
A sada ti sediš na njoj. -Kupila sam ti prostirku. -Ne treba mi.
A kad bih ti rekla da je Majls Dejvis pišao po njoj? -Skoro pa je uvredljivo.
Je l' to istina? -Kad ćeš da raspakuješ ove kutije?
Kad ih budem raspakovao u mom klubu. -Jao, Sebastijane!
Kao da proganjaš devojku koja te je ostavila.
Ne prolaziš više onuda? -To je...
Ne mogu da verujem da su ga pretvorili u lokal sa mezetlucima i sambom.
Zaboga, Sebastijane! -Samba. Mezetluk. Izaberi jedno. Bavi se jednim.
Želim da te upoznam sa nekim. -Neću nikog da upoznajem.
Neću nikog da upoznajem. -Tata ti je ovo dao? -Da. -Dopašće ti se.
Mislim da neće. Da li voli džez? -Verovatno ne.
O čemu ćemo onda da pričamo? -Ne znam! Nije bitno, u redu?
Živiš kao pustinjak. Voziš a nemaš osiguranje!
"Nije bitno"? -Da! Nije bitno. -Dobro. -Moraš da se uozbiljiš.
Pa, ja poznajem tipa sa tetovažom na faci koga treba da upoznaš.
Nizak udarac. -Ali ima srce od zlata. -Uozbilji se! -Da se uozbiljim? Lora...
Imao sam ozbiljan plan za budućnost. -Znam.
Nisam ja kriv što su me zajebali. -Nisu te zajebali, odrali su te.
U čemu je razlika? -Ne znam. Ovako ne zvuči romantično.
Nemoj da sedaš... -Svi su znali da je taj tip sumnjiv, osim tebe.
Zašto kažeš "romantično" kao da je to bezobrazna reč?
Neplaćeni računi nisu romantični. Pozovi je. -Neću da je zovem.
Radi se o tome... Ponašaš se kao da me život drži na ivici propasti.
Ja želim da budem na ivici poraza. U redu? Ja... puštam život da
me udara dok se ne umori. Onda ću uzvratiti. Klasičan Muhamed Ali udarac.
U redu, Ali. Volim te. Raspakuj kutije.
Promeniću bravu. -To ne možeš da priuštiš!
Ja sam feniks koji se diže iz pepela!
Ćao. -Bile, hvala što ste dopustili da se vratim. -Nema na čemu.
Znajte da gledaš novog čoveka. -Dobro. -Čoveka koji je srećan što je ovde.
Sjajno. -Sa kojim je lako raditi. -Hoćeš svirati po set listi?
Vrlo rado. Iako verovatno nikog nije briga šta sviram. Ali, da.
Pa, ako pod "niko" misliš na sve osim mene, to je tačno.
Meni je bitno, i neću da slušam slobodni džez. -Dobro, u redu.
Mada... Mislio sam da ovde važi onaj sistem "jedna za vas, jedna za mene".
Šta kažete na dve za vas, jedna za mene? A sve za vas, nijedna za mene?
Savršeno. Da. -Odlično. -Dobro. -U redu. Zajednička odluka.
Tako je. Ja sam je doneo. -Naravno. A ja potvrdio, pa...
Kako god. Pričaj sebi ono što želiš da čuješ.
Ćao. Dobrodošao nazad.
Postoji lepši način da se to kaže, Keren.
Seb...
Ja... Čujem šta govorite. Ali mislim da to nije ono što mislite.
Da, ja mislim da ne čuješ ono što ti govorim. Otpušten si.
To govorite ali to nije ono što mislite. Mislite... -Otpušten si.
"Sviraj po set listi.". -Ne. Kažem da je prekasno. -To je upozorenje.
Sa koje si ti planete? -Nemojte da me otpustite. Nemojte. -Gotovo je.
Žao mi je, Seb. -Božić je. -Da, vidim ukrase. Srećno u novoj godini.
Čula sam kako sviraš, i htela sam da...
Ne dopada mi se procep koji vidim na skeneru.
Da li ste radili test na ahromatopsiju?
Živ ili mrtav u 23., osumnjičeni pada od smeha u policijskoj stanici.
Prokleta Mirandina prava. Ovo je moja učionica.
Ako ti se ne sviđa, vrata su ti sa leve strane.
Gospođice, zašto se tako gubite? -Ne, Džamal.
Ti se gubiš.
Proleće
Mia! Ćao! -Ćao.
Želim da upoznaš mog prijatelja Karla. -Ćao. Karlo. -Ovo je Mia.
Fino. Mia? -Da, Mia. -Ćao, kako si? -Karlo je pisac.
Da. Kažu da imam neverovatan dar za stvaranje. U centru pažnje sam.
Ima i gomila tračeva, ljudi pričaju o meni. Baš je uzbudljivo.
Naporno radiš i onda se sve to prizna... -Odoh po piće. -Važi.
Drago mi je što smo se upoznali.
Izvini.
Hvala. Imate li još neku želju?
Devojka iz prednjeg dela. -"Trčao sam." -"Trčao sam", sjajan predlog.
U redu, pijanisto, zagolicaj te dirke. Idemo! Jedan, dva, tri, četiri!
Tako je! Šetam sam avenijom,
nikad nisam mislio da ću upoznati devojku poput tebe,
Upoznati devojku poput tebe... -Mene?
Riđokosu devojku žutosmeđih očiju...
Oči koje me hipnotisaše celog...
Koje me hipnotisaše celog...
I trčao sam, trčao sam tako daleko...
Ali nisam mogao pobeći.
Dobro. Setio sam te se. Priznajem da sam bio pomalo odsečan to veče.
"Odsečan"? -U redu, ispao sam kreten. To mogu da priznam.
Ali traženje ove pesme od ozbiljnog muzičara je stvarno previše.
Gospode! Da li si upravo rekao "ozbiljan muzičar"? -Ne verujem.
Mogu li da pozajmim to što nosiš? -Zašto? -Za audiciju sledeće nedelje.
Igram ozbiljnog vatrogasca.
Dakle, glumica. Izgledaš poznato. Da li sam te gledao negde?
U kafeteriji studija Vorner Brosa. To je klasika. -Aha, shvatam. -Da.
Ti si šanker. Sad razumem kako možeš da me gledaš čak odande.
Sledeći set. -On ne... Ja ne...
On mi ne govori šta da radim. -Upravo ti je rekao... -Znam. Puštam ga.
Kako se zoveš? -Mia. -Mia.
Vidimo se u filmovima.
Poznaješ Džozefa Kembela? -Da.
Imam ideju da interpretiraš "Zlatokosu i tri medveda" iz perspektive medveda.
Zvuči baš uzbudljivo. -To bi mogla biti franšiza. -Naravno.
Tako dobro da ne znamo da li su zabarikadirani tamo. Ne znamo.
Džordž Majkl!
Zdravo. -Izvini. Poznajem tog momka. Jesi li uzeo ključeve?
Da. -Možeš li da uzmeš i moje? -Molim? -Možeš li da uzmeš moje ključeve?
Ne čujem. -Izvini. Možeš li da uzmeš moje ključeve? Molim te? -Eto ga.
Hvala. -Nema na čemu. Koje? -Vozim Prijusa.
To mi ne pomaže. -Imaju zelenu traku. -U redu.
Deluju veoma... udobno. -I jesu.
Hvala što si me spasio tamo.
Pa, nisi mi ostavila mnogo izbora.
Baš je čudno što se tako često srećemo. -Jeste čudno.
Možda to nešto znači. -Čisto sumnjam. -Da, ne verujem. -Gde mi je auto?!
Podigni to čudo do brade. -Ovo? -Da. Tvoja glava bude antena.
Mislim da možeš tako da dobiješ rak ali brže nađeš auto. -Molim?
Ne živiš baš dugo ali brže stigneš gde želiš tako da ima smisla.
Zvuči užasno. -Samo predlog.
Ti si pravi... Koju reč tražim? -Vitez u sjajnom oklopu.
Čudak. Nju sam htela. -U redu.
I nije neki pogled, zar ne? -Viđala sam i bolje.
Sunce je skoro zašlo...
Svetla se pale...
Srebrnkasti sjaj što se do mora pruža...
Zadesismo se na vidikovcu što skrojen je za dvoje,
kakva šteta što to dvoje nismo ti i ja...
Neki drugi momak i devojka
uživali bi u ovom uskovitlanom nebu
ali tu smo samo ti i ja...
Mi nemamo šanse, ovo nikad ne može biti
jer ti moj tip nisi. -Stvarno?
Nema nijedne iskre na vidiku,
predivne li večeri na gubitku...
Kažeš da ovde ničeg nema? Hajde da ne bude dilema.
Mislim da ću ja biti ta koja će presuditi. -Hoćeš li?
Iako izgledaš slatko u tom odelu od poliestera... -To je vuna.
Imaš prava, na tebe nikad ne bih pala.
Možda ovo više godi nekoj devojci što štikle nema,
ili devojci koja oseća da ima šanse za tračak neke romanse.
Iskreno, ja ništa ne osećam... -Ma, nemoj mi reći?
Možda i manje od ničeg... -Dobro je znati, dakle, slažeš se?
Tako je... Kakav savršene večeri gubitak...
Ćao, Greg. Ćao. Izvini što kasnim. Da, uskoro. Važi, ćao!
Eno ga, baš tamo. -Baš ovde.
Hoćeš da te odbacim do tvojih kola? -Ne, parkirana su blizu.
Laku noć.
Izvinite, ovo je bez glutena, je l' da? -Nije. -Molim?
Hoću povraćaj novca. -U redu. Sačekajte da proverim.
Mia, ti zatvaraš u petak.
Ne mogu da zatvaram u petak. Imam audiciju, sećaš se?
Misliš da me briga? Imaš raspored. Treba i da popričamo sutra, važi?
Namesti kecelju, molim te. -Važi.
Opet ti! -Šta ti radiš ovde?
Ono, sastanci, šefovi studija... -Kako si uspeo da dođeš?
Protrčao sam pored čuvara. Mislim da imam 20 minuta dok me ne nađu.
Imaš pauzu uskoro? -Za 10 minuta.
Mogu li da se sakrijem u toaletu? -Da. -Dobro. -Izvinite.
Ipak moram da proverim. Izvinite.
Sa onog prozora su gledali Hamfri Bogart i Ingrid Bergman u Kazablanki.
Da. -Ne mogu da verujem da radiš u ulici preko puta tog mesta.
Da. -Neverovatno. Kako se beše zove onaj tvoj Bogart?
Kako se zove? Beše Greg? -Da, Greg.
Tako je. Koliko dugo si...
Viđamo se nekih mesec dana. -Sjajno.
Lepo je. Volim da budem deo svega ovoga, znaš?
Znam na šta misliš. Ja idem po kafu osam kilometara dalje
samo da bih bio blizu džez kluba. -Stvarno? -Da, Van Bik. Zvuči poznato?
Svi veliki sving bendovi su nastupali tamo. Count Basie, Chick Webb...
Uglavnom, to je sad mesto sa mezetlucima i sambom, tako da...
Šta je mesto sa mezetlucima i sambom? -Lokal gde se igra samba i služi meze.
Fora je na... prošlosti? Šta znam, to je Los Anđeles.
Oni... obožavaju sve i ne vrednuju ništa.
Počinjemo sa snimanjem. Stanite, molim vas. -Snimate? -Da.
U mojoj ulici stalno snimaju filmove tako da nema problema. -Dođi. -Da...
Sad sve staje. -Obožavam je. -Krećemo.
Mia, kako si se ubacila u ovo? -Snimamo! -U šta?
Znaš, filmove, glumu... -Akcija! -Moja ujna je bila glumica. -Aha, dobro.
Bila je u putujućoj pozorišnoj trupi. Odrasla sam u Bolderu, Nevada.
Preko puta moje kuće bila je jedna mala biblioteka
sa kolekcijama starih filmova. Vodila bi me tamo i po ceo dan bismo
gledale te stare filmove...
poput "Ozloglašeni", "Silom dadilja", "Kazablanka" i...
Seci! Proveri trake! -Sad možemo da pričamo. -Zvuči neverovatno.
Bila je neverovatna. Ja bih izvodila silne predstave u svojoj sobi...
Tako da smo uglavnom ona i ja ponavljale scene iz filmova.
Onda sam počela da pišem predstave. -Opa. -Da.
Obožavam to.
Uglavnom, batalila sam koledž posle dve godine da bih došla ovde.
Poslednja audicija mi je bila za tinejdžersku sapunicu
smišljenu da "Opasni umovi" sreću "O.C.".
Tako da... trebalo je da postanem advokat. -Jer svetu treba još advokata.
Ne treba mu više glumica. -Ti nisi samo glumica.
Kako to misliš "samo glumica"? -To si rekla. Bila si mali genije za pisanje.
Nisam to rekla. -Previše si skromna da bi tako rekla, ali to je istina.
Možeš sama da pišeš uloge, da stvaraš likove zanimljive kao ti.
I ne moraš da ideš na audicije za te baljezgarije. -Da.
Pogledaj Luja Armstronga. Mogao je da svira marš, što su mu i dali.
Ali, on nije. Šta je uradio? -Šta? -Stvorio je istoriju, zar ne?
Prekinuću da idem na audicije i ima da stvorim istoriju.
Ja sam ovde svoje odradio.
Mislim da bi sad trebalo nešto da ti kažem. Da ne bude prepreka.
Ja mrzim džez.
Jesi li dobro? -Kako to misliš, mrziš džez?
Znači da mi se ne dopada dok slušam.
To da ne voliš džez je obična neosnovana izjava.
Šta radiš sada? -Ništa.
Mislim da, kad ljudi to kažu, znaš... da mrze džez...
Oni... nemaju nikakvo objašnjenje. Ne znaju odakle im to. Razumeš?
Džez je rođen u jednom malom, jeftinom hotelu u Nju Orleansu...
Tamo je bila gomila ljudi, pričali su različitim jezicima...
Nisu mogli da pričaju međusobno. Mogli su da komuniciraju samo putem džeza.
A šta je sa Keni Džijem? -Molim?
Šta je sa Keni Džijem? Ili muzika za liftove? Znaš, džez koji ja poznajem.
Šta s tim? -Iz mog života. Za mene je to opuštajuće.
Nije opušajuće, ne. Nije! Sidni Behe je pucao u nekog
jer mu je rekao da je odsvirao pogrešnu notu. To nije opuštajuće.
U mestu gde sam odrasla bila je radio stanica "Kjazz 103".
Ljudi su često na svojim proslavama puštali tu stanicu... -Da.
Svi su razgovarali ne obraćajući pažnju na muziku. -Znam. -To je...
Mislim da je to deo problema, što ne možeš lepo da je čuješ.
Moraš je videti, moraš shvatiti koji je to ulog.
Pogledaj ove ljude. Posmatraj saksofonistu.
Bukvalno je oteo pesmu. Ide nekim svojim putem.
Svi oni komponuju, menjaju, pišu... i sviraju tu melodiju. Samo su...
Sad pogledaj trubača. On ima neku svoju ideju.
Tako je... To je i konflikt i kompromis, tako...
Svaki put je nešto novo. Svako veče je potpuno novo. Veoma uzbudljivo.
A umire. Umire, Mia. Vene.
A svet kaže: "Neka umre. Imalo je svoje vreme."
Ne dok sam ja tu. -Šta ćeš da uradiš?
Imaću svoj klub. -Stvarno? -Da.
Sviraćemo šta god želimo, kad god želimo,
kako god želimo, sve dok je to čist džez.
Zdravo, ovde je Mia Dolan. Imala sam propušten poziv.
Zvali su me! -Molim? Ma, daj! Za šta?
Za tv seriju, pričala sam ti za nju. "Opasni umovi" sreću "O.C."? -Da.
Čestitam! Neverovatno! -Baš je uzbudljivo!
Mislim da sam pričala loše o tome. -Šta? -Kao "Buntovnik bez razloga".
"Ja imam metke!" -Da.
Nisi ga gledala. -Nisam. -Bogo moj. Znaš da se pušta u Rialtu?
Stvarno? -Da. Trebalo bi da odeš... Mislim, mogao bih da te vodim.
Važi. -Ono, zbog istraživanja. -Zbog istraživanja. Da. -Da.
U redu. Ponedeljak, u deset.
Da. Sjajno. -Važi. -Zbog istraživanja.
Grade od zvezda, sijaš li samo za mene?
Grade od zvezda, toliko je toga što ne mogu videti...
Ko zna?
Da li je ovo nečeg predivnog početak?
Ili još jedan san što se ostvariti ne može?
Stanite tamo, molim vas. -Važi. Drago mi je što sam vas upoznala.
Zdravo. -Zdravo.
Kad ste spremni. -U redu.
Dve opcije: pratiš moja pravila ili pratiš moja pravila. Jasno?
Hvala vam. Hvala. -Mogu na drugačiji način.
U redu je. Mnogo vam hvala. Hvala.
Bilo je super. Hvala. -Doviđenja.
'Ej, Mia. -Molim? -Greg je ovde. -Kako to misliš...
Ćao, srce. Našao sam mesto ispred. -Super! -Treba da krenemo.
Brat mi je stigao dosta ranije.
Zaboravila si? -Sranje... -Da, zaboravila si. -To je večeras.
U redu je. Da, zaboravila si. -Dobro... Odoh da se presvučem.
Dobro, super. -Super.
To je on. Halo, Džoš? Došao sam po Miu. Bićemo tamo za nekih...
Postavili smo onaj zvučni sistem... -Kao da si u bioskopu.
Zapravo je i bolje od bioskopa. -Jedva čekam. -Znaš kakvi su bioskopi sad.
Da. -Tako su prljavi. -Da, znam. I tamo sve smrdi.
Ili je prevruće ili mnogo hladno. -Kvalitet je suludo diskutovati.
Užas, i stalno neko priča... -Gomila ljudi.
Izvinite. Samo trenutak. Halo? -Verovatno sa posla.
Izvinjavam se. Tako da, oduševljeni smo. -Baš lepo. -Morate doći.
Stvarno treba da svratite.
Imam još jednu reč za tebe, čoveče: Indonezija.
Ne znam. Nisam čuo da je neko to pomenuo.
Ne mogu ni ja više sve da ispratim, ali bukvalno ti menja život. -Je li? -Da.
Izgleda sjajno? -Hotelski kompleks od pet zvezdica kao eko džungla.
Ne bi verovali. -Strava. -Razmišljali smo o Nikaragvi.
Mislim da je Nikaragva manje razvijena. -Malo nerazvijena.
Možda malo više. -Ne znam... ne znam da li je bezbedno tamo.
Da, da. -Ne znam da li je bezbedno.
Izvini.
Imam jednu ideju.
Šta je to? Neki scenario? -Predstava. -Predstava?
Bolje ti je da nama podeliš uloge! -Zapravo, igra samo jedna žena.
Tako da... ne mogu.
Opa. Hoće li tako biti svaki put? -Mislim da hoće.
Čekaj! Jednosmerna je!
Leto
Sebastijane!
Kit. -Dođi ovamo, čoveče! -Kako si? -Odlično, čoveče.
Ovo je Mia. Mia, Kit. -Ćao, Mia. Drago mi je. -Takođe.
Nekad sam svirao sa ovim tipom. -Išli smo zajedno u školu.
Kako si, brate? -Odlično. Nikad bolje. Ti? -Sjajno. Bio sam zauzet.
Imam novi bend. -Dobro, super. -Tražimo klavijaturistu.
Šališ se? -Ne. -Neka, imam nešto svoje. -Sigurno? Plaćeno je.
Ok sam. -Hajde onda da popijemo nešto. Mnogo vremena je prošlo.
Važi. Drago mi je što sam te upoznao, Mia. -Takođe.
Kraj. Da li je...
Genijalno! -Stvarno? -Da.
Baš mi je nostalgično. -U tome je poenta. -Je l' previše nostalgično?
To je... -Da li će se dopasti ljudima? -Ma, jebeš njih!
Uvek to kažeš. -Jer u to iskreno verujem.
Napravila sam ti nešto. -Za šta? -Za tvoj klub.
Zašto piše "Seb's". -Jer mislim da treba da se zove "Seb's". -Šta?
Niko neće hteti da uđe u "Pile na ražnju". -To je nota? Apostrof? -Da.
Strava je. Mora da se zove "Pile na ražnju".
Čarli Parker je dobio nadimak jer... -Znam, jer je voleo piletinu.
Zato su ga prozvali "Ptica". Imaću piletinu, pivo, džez... Pile na ražnju.
Znam. Mislim da treba da batališ piletinu i ostaneš na piću, džezu, i...
Može da bude i... -Neću da batalim piletinu. -Možda negde drugde?
Da nađeš novo mesto? -Mora da bude Van Bik. -Ne mora.
Ne mogu da dozvolim da samba izbriše njegovu istoriju. Ne mogu.
Možeš ali odbijaš da to učiniš. -Predstava ti je fenomenalna.
Znaš? Ceo svet iz tvoje spavaće sobe.
Šta još hoće? Ko to radi?
Ja to radim. -Ti to radiš. -Ko je bio onaj tip u Svetioniku?
Tip koji ti je ponudio nastup? -Kit. -Da. Čemu onako čudna atmosfera?
Uvek je tako sa njim. -Stvarno? -Da.
Ali delovao je baš fino, i ponudio ti je posao. Hoćeš ga pozvati?
Ne. Ne. -U redu. -Dakle...
Evo šta znamo. -Da. -Zvaće se "Pile na žaru", definitivno.
I tvoja predstava će biti trijumf.
To je monodrama. Dakle, samo ja. Mislim, ja ću glumiti.
Ne, mama, neću dobiti novac. Nisam plaćena za to.
On je divan. Otvoriće svoj džez klub. Da, biće fenomenalno.
Ne. Još nije poznat. Treba mu...
Mislim da štedi novac.
Ne, ali nema ustaljene svirke. Smisliće nešto. U poslednje vreme je stresno.
Mama, naći će način da ga otvori i oduševićeš se. Važi? Kako je tata?
Sebastijane. Uđi, čoveče.
Hvala što si došao. -Hvala što me primaš u ekipu.
Nisam bio siguran da ću te videti danas. Ovako stoje stvari. -Dobro.
Distribuciju nam radi Universal. Pravimo naše obeležje.
Treba da krenemo na turneju. Možemo ti plaćati hiljadu dolara nedeljno,
plus procenat prodatih karata i ostalih stvari. Dobro zvuči?
Sebastijane? -Da. -U redu. Hajde da sviramo. -Važi.
Znam. Drugačije je. Ali, kažeš da hoćeš da sačuvaš džez.
Kako ćeš da ga sačuvaš ako ga niko ne sluša? Džez odumire zbog ljudi kao ti.
Ti sviraš matorcima od 90 godina u Svetioniku.
Gde su klinci? Gde su mladi ljudi?
Previše si opsednut Kenijem Klarkom i Telonijusom Mankom.
Oni su revolucionari. Kako da budeš revolucionar kad si tradicionalista?
Držiš se prošlosti, ali suština džeza je budućnost.
Znam. Onaj drugi tip nije bio dobar kao ti.
Ali ti si naporan do besvesti, čoveče.
Grade od zvezda, sijaš li samo za mene?
Grade od zvezda, toliko je toga što ne mogu videti...
Ko zna?
Osetih to od prvog zagrljaja što podelih sa tobom.
Da naši snovi sada konačno se ostvariše...
Grade od zvezda, samo jedno što svi žele...
Tamo, u barovima...
Kroz zavesu dima zadimljenih restorana...
To je ljubav...
Da, svi čeznemo za ljubavlju koju neko će nam pružiti...
Polet... -Pogled... -Dodir... -Ples...
Pogled u oči nečije, zapaliće nebo...
Otvoriće novi svet i uskomešati ga celog.
Glas što kaže: "Biću tu i dobro bićeš ti"...
Briga me da znam kojim putem ću krenuti,
jer sve što trebam je ovaj ludi osećaj,
to lupanje mog srca je, znaj.
Mislim da želim da tako ostane...
Grade od zvezda, sijaš li samo za mene?
Grade od zvezda...
Nikad nisi sijao sjajem takvim...
Ne znam zašto se stalno krećem u ritmu tom,
ne znam da li je ovo pravo ili pogrešno.
Ne znam postoji li neki ritam, ili me nešto potpuno obuzima...
Samo znam da osećaću se tako dobro večeras.
Ne znam ime tvoje ali da mi se već sviđa znam.
Razmišljao sam o nekim stvarima koje želim pokušati...
Ne znam šta si došla da radiš, ali znaj da to želim raditi sa tobom.
Samo znam da osećaću se tako dobro večeras.
Ako nastavimo plesati,
i naš ritam do novih visina odvesti...
Oseti tu vrelinu strasti, dušo, zapali ovu noć...
Možemo zapaliti vatru... -Hajde, neka sve izgori.
Možemo zapaliti vatru... -Pusti, neka se sve promeni.
Možemo zapaliti vatru...
Znam da se tako dobro osećam... Zar ne znaš, tako se dobro osećam...
Samo znam da se tako dobro osećam večeras...
Briga me hoće li se ovo pretvoriti u nerede,
budimo neobuzdani, srušimo ovo mesto do temelja...
Pusti muziku još jače, sad nas niko ne može zaustaviti.
Samo znam da se tako dobro osećam večeras...
Možemo zapaliti vatru... -Hajde, neka sve izgori.
Možemo zapaliti vatru... -Pusti, neka se sve promeni.
Možemo zapaliti vatru...
Znam da se tako dobro osećam... Zar ne znaš, tako se dobro osećam...
Zar ne znaš, zar ne znaš? Večeras.
Jesen
Ćao, ja sam. Nisam sigurna gde si tačno sad. Mislim da si u Bostonu.
Možda i u Dalasu, ne znam. Nisam te čula neko vreme...
Nedostaješ mi. Dobro, ćao.
Mislio sam... Iznenađenje.
Moram da idem ujutru, ali morao sam da te vidim.
Baš je lepo biti kod kuće. -Mnogo mi je drago što si tu.
Kako napreduje predstava? -Nervozna sam. -Stvarno? Zašto?
Zato... šta ako se ljudi pojave? -Budalaština.
Nervozna si zbog toga šta će misliti? -Nervozna sam što to radim.
Čini me nervoznom odlazak na tu binu... i sam nastup pred ljudima.
Ne moram da ti pričam. -Biće sjajno. -Ne kapiraš, ali prestrašena sam.
Biće presrećni da je pogledaju. -Jedva čekam. -Ne i ja.
Kada odlaziš? Ujutru? -Da. U 6:45. Bojsi.
Bojsi? -Bojsi. -Za Bojsi!
Trebalo bi da dođeš. -U Bojsi? -Da, da skineš to sa spiska željenih mesta.
Baš bi bilo uzbudljivo. Volela bih da mogu. Šta ćeš posle turneje?
Zašto ne možeš? -Da dođem u Bojsi? -Da. -Moram da vežbam.
Da, ali zar ne možeš da vežbaš svuda?
Svuda gde si ti? -Mislim... valjda.
Sve stvari su mi ovde a predstava je za dve nedelje. Mislim da to ne bi bila...
U redu. -...najbolja ideja u ovom trenutku, ali... -Da.
Volela bih da mogu. -Moraćemo da se potrudimo da se viđamo, razumeš...
Znam, nego kada završavaš? -Kako to misliš? Mislim...
Kada se završava turneja? -Posle turneje počinjemo snimanje
i onda se vraćamo na turneju. Pravimo turneju da bi mogli da snimamo,
da bismo mogli da se vratimo na turneju sa novim pesmama.
Znači, to je dugotrajno? -Kako to misliš "dugotrajno"?
Pod "dugotrajnim" mislim na to da ćeš ostati u ovom bendu još mnogo vremena.
Na turneji. -Šta si mislila da ću raditi?
Nisam... Nisam mnogo razmišljala o tome. Nisam znala da bend...
Mislila si da nećemo biti uspešni. -Da će bend biti toliko bitan.
Ne, ne mislim na to. Mislila sam da ti...
Koliko ćeš biti na turneji? Nekoliko meseci, godina? -Ne, ja... To je to.
Mislim, to je... Realno je da bude... Mogao bih biti na turneji sa ovom...
Bar nekoliko godina, samo sa ovom pločom.
Da li ti se dopada muzika koju sviraš? -Ja ne...
Ne znam... Ne znam zašto je to bitno. -Bitno je zato što
možda nameravaš da se odrekneš svog sna. Mislim da je bitno
da voliš ono što sviraš dok si na putu godinama.
Da li ti voliš muziku koju sviram? -Da.
Volim. Samo sam mislila da se tebi ne dopada.
Da, pa... -Rekao si da je Kit najgori
a sada nameravaš da provedeš par godina sa njim na turneji, pa nisam...
Ne znam šta... Šta to radiš? -Nisam znala da li si srećan. -Čemu ovo?
Kako to misliš? -Mislio sam da želiš da uradim ovo a sad zvuči suprotno.
Kako misliš da sam želela da radiš ovo? -Ovo si želela za mene.
Da budeš u ovom bendu? -Da budem u bendu i imam stalni posao. Znaš...
Da budem... Znaš. -Naravno da želim da imaš stalan posao
da možeš da brineš o sebi i svom životu, i da otvoriš svoj klub.
To i radim, zato ne razumem... Zašto ne slavimo?
Zašto ne otvaraš svoj klub? -Sama si rekla da niko neće da ide tamo.
Niko neće da ide u klub koji se zove "Pile na žaru". -Promeni ime!
Niko ne voli džez! Čak ni ti! -Zavolela sam ga zbog tebe!
Mislio sam da ovo želiš da radim. Šta sad? Da opet sviram pesmice?
Ne kažem to! Zašto ne bi... -Skupljam sitninu da bih mogao...
uzeo šta si zaradio i otvorio klub? -...osnovao klub u koji niko neće ući?
Ljudi će hteti da dolaze jer imaš iskrene strasti prema tome.
Ljudi vole kad je neko strastven prema nečemu.
Podsećaš ih šta su zaboravili. -Ja nemam takvo iskustvo.
Ma, kako god. Vreme je da se odraste.
Imam stalan posao, ovim se bavim.
Odjednom sve ovo. Ako si imala ove nedoumice trebalo je ranije da kažeš,
pre nego što sam potpisao prokleti ugovor!
Samo ističem da si imao san za kojim si išao, za koji si hteo...
Ovo je san! Ovo je san! -Nije tvoj san! -Momci kao ja
ceo život teže tome da budu u nečemu što je uspešno, to ljudi vole. Razumeš?
Konačno sam u nečemu gde ljudi uživaju.
Od kad tebe briga hoćeš li se nekome dopasti? -Nije bitno da li ja uživam.
Zašto ti je stalo da se svidiš drugima? -Ti si glumica! O čemu pričaš?
Možda sam ti se dopao dok sam bio na dnu jer si se ti bolje osećala.
Šališ se? -Ne.
Ne znam...
Dobro, društvo. Vidimo se sutra. -Sebastijane? -Da?
Spreman za večeras? -O čemu pričaš? -Slikanje, u sedam.
Za Modžo. Jesi li dobro?
Mislio sam da je sledećeg četvrtka. -Ne, večeras je. Je l' to u redu?
Tonja, daj drugu kameru! -Šta fali toj?
Šta joj fali? Ne znam... Jebeno ne radi! Eto, to joj fali!
Super, trubač, divno! Divno! Prelepo! Prelepo!
Klavijaturista! Pogledaj gore. Dobro je, dobro. Divno!
Sjajno! Gasi muzku! Divno! Prosto sjajno!
Pazi sad. Zagrizi usne ovako...
Kao da se koncentrišeš na nešto, na neki deo koji sviraš.
Šta da ugrizem? -Usne. Zagrizi usnu.
Dobro je. Odlično. Prelepo. Prelepo.
Sada spusti naočare malo niže. Malo dalje. Još trunku dalje.
Drži glavu dole, ali pogledaj u mene. Deluj neraspoloženo.
Da! Predivno! Sjajno!
Upalite klavijaturu da ide uživo.
Hoćete da čujete kako zvuči? -Ne. Ne moraš više da grizeš usnu.
Mogao bi da odsviraš nešto. Sviraj nešto, znaš. Bilo šta.
Ti si pijanista, zar ne? Odsviraj nešto.
Sjajno! Prelepo. Divno. Baš je dobro. Nemoj da staješ. Sviraj i dalje.
Hajde, nastavi da sviraš. Bilo je odlično!
Upucao bih se u glavu. -Nije čak ni dobra. Onaj deo sa prozorom...
Šta je to bilo? -Da. -Šta je radila sa prozorom?
Bože! Nemoj da daješ otkaz na poslu. -Pa...
Mia!
Mia, mnogo mi je žao.
Reci mi kako je prošlo. Kako je bilo? Žao mi je.
Žao mi je što sam propustio predstavu. Izvini što nisam došao. -Žao ti je.
Žao ti je. -Dozvoli da se iskupim. Dozvoli da se iskupim, može?
Ne krivim te ako... -Gotovo je. -Šta to? -Gotovo je.
Šta? -Sve ovo.
Završila sam sa sramoćenjem sebe. Završila sam. Dosta.
Niko se nije pojavio. -Pa šta? -Ne mogu da platim pozorištu. Ovo je tako...
Idem kući na neko vreme. -Doći ću sutra. -Ne, idem svojoj kući, domu.
Ovo je tvoj dom. -Više nije.
Da? -Zdravo, pokušavam da dobijem Miu Dolan. -Pogrešan broj.
Rekla je da pozovem ovaj broj ako je ne dobijem na mobilni. -Ne više.
U redu. Ako budete pričali sa njom... -Neću.
recite joj da kasting Džejn i Ejmi Brant pokušava da je dobije.
Kasting?
Šta je to, kog đavola?
Prekini sa jebenom bukom!
Zašto si došao ovde? -Imam dobre vesti.
Šta? -Ejmi Brant, direktorka kastinga. -Da?
Bila je na tvojoj predstavi i oduševila se. Toliko joj se dopala
da želi da sutra dođeš na audiciju za neki veliki film koji snimaju.
Neću da idem. Ne idem na to. -Molim?
To će biti... Ne. To će biti... -Molim?
To će me ubiti. -Šta?! -Šta?
Šta? Prekini! -Ne! -Moraš da budeš tiši. -Ako hoćeš da budem tih
Probudićeš komšije. -...moraćeš da pričaš smisleno.
Ako hoćeš da budem tih, daj proklete argumente! -Zvaće policiju.
Zato što sam bila na milion audicija i svaki put bude ista priča.
Prekinu me jer neko traži sendvič! Ili, ja plačem a oni počnu da se smeju!
Ili ljudi koji sede u čekaonici i oni su, oni su... kao ja, ali lepši
i bolji u... jer ja možda nisam dovoljno dobra! -Da, jesi. -Ne.
Možda nisam. -Jesi. -Možda nisam. -Jesi.
Možda sam od onih ljudi stalno žele da učine nešto...
ali su za mene to ipak samo maštarije, znaš?
Sam si rekao: promeniš svoje snove i onda odrasteš.
Možda sam takav čovek a ne bi trebalo.
Mogu da se vratim u školu i nađem nešto drugo čime treba da se bavim.
Napustila sam sve zbog ovoga,
a prošlo je šest godina, i više ne želim to da radim.
Zašto?
Šta zašto? -Zašto više ne želiš to da radiš?
Mislim da boli i previše. -Kao dete si.
Nisam dete. Pokušavam da odrastem. -Jesi. Cmizdriš kao neka klinka.
O, Bože! -Sutra imaš audiciju u 5:30. Biću ispred u osam ujutru.
Pojavićeš se tamo, ili ne. Ne znam. -Kako si me pronašao ovde?
Kuća ispred biblioteke.
Uzela sam kafu. -Odlično.
Mia?
Zdravo, Mia. Ja sam Ejmi, a ovo je Frenk. -Zdravo, kako si? -Drago mi je.
Drago mi je što smo te pronašli. -Takođe.
Film se snima u Parizu a mi nemamo scenario.
To će biti proces. Gradićemo lik oko same glumice.
Proba traje tri meseca a snimanje će trajati četiri meseca.
U redu. -Mislili smo samo da nam ispričaš priču.
O čemu? -Ispričaj nam bilo šta.
Bilo šta? -Da. Ispričaj nam priču. Ti si pripovedač.
Kad god budeš spremna.
Moja tetka je živela u Parizu.
Pamtim da, kad je dolazila kući, pričala bi nam
silne priče o životu u inostranstvu, i...
Sećam se da nam je pričala kako je jednom uskočila u reku...
Bosih nogu. Nasmešila se...
Uskočila je... Pogledala nije...
I skotrljala se u...
Senu.
Voda beše ledena...
Mesec dana stalno je kijala.
Ali rekla je da bi to rado ponovila.
Za one koji sanjaju...
Koliko god budalasto deluju...
Za ona srca koja muče boli...
Za haos koji napravismo...
Uhvatila je nebo silno, gde granice nije bilo,
zalazak sunca u jednom ramu...
Živela je u svojoj opijenosti i umrla uz treptaj,
uvek ću pamtiti taj žar...
Za one koji sanjaju...
Koliko god budalasto deluju...
Za ona srca koja muče boli...
Za haos koji napravismo...
Rekla mi je...
Ključ je u malo ludosti...
Daje nam malo boje da bismo bolje videli...
Ko zna gde će nas to odvesti?
I zato nas oni trebaju...
Neka izađu buntovnici,
iz kamenčića talasi...
Slikari, pesnici, predstave...
Za budale koje sanjaju,
koliko god budalasto deluju...
Za srca što se slamaju,
za haos koji napravismo...
Pratim ih sve tog onog tamo...
Nje, snega i Sene...
Smehom prošla je kroz to,
rekla je da bi učinila sve
ponovo...
Kada ćeš saznati? -Rekoše u narednih par dana.
Ne očekujem da saznam nešto. -Dobićeš je. -Možda i neću.
Da, hoćeš. -Ne želim da se razočaram. -Znam.
Znam. Razumem se ja u sve to.
Gde smo? -U Grifit parku.
Gde smo mi? -Znam.
Ne znam.
Šta da radimo? -Mislim da ne možemo ništa, jer kad budeš dobila ovu...
Ako je budem dobila. -Kad je budeš dobila...
Moraš dati svoj maksimum. Apsolutno sve. To je tvoj san.
Šta ćeš ti da radiš? -Ja moram da pratim svoj plan.
Ostaću ovde i radiću ovo svoje.
Ti ćeš biti u Parizu, tamo sviraju dobar džez. A sada si zavolela džez.
Je l' tako? -Da.
Mislim da ćemo morati da sačekamo pa ćemo videti.
Uvek ću te voleti. -I ja ću tebe uvek voleti.
Pazi kakav pogled! -Viđala sam i bolje.
Najgori je. -Da. -Da.
Ovde nisam nikad bila tokom dana.
Zima
Zdravo, dve ledene kafe, molim vas. -Da, naravno.
Na naš račun. -Ne, hvala. Insistiram.
Dobro zvuči. Haris je odradio dobar posao. -Dugo mu je trebalo.
Uvek je tako. Vreme je za potpis.
Nije toliko loše, Seb. -"Nije toliko loše" je odlično.
Vidimo se večeras. -Vidimo se.
Ćao. Kako si proveo dan? -Dobro.
Kako je ona? -Odlično. -Stvarno? -Da, dođi. -Ćao, Majki!
Nisam znala da ste već stigli kući. Da li to crtaš? -Da.
Mogu da ti pomognem? Ja volim da crtam.
Dobro, Čelsi, mi odosmo. Sve u redu? -Da. -Treba vam nešto?
Ćao, bebice. -Kaži "ćao, mama". -Lepo spavaj.
Ćao, mama. -Lepo se provedi sa Čelsi. -Uživajte. Ćao, Mia. -Ćao. Hvala ti.
Laku noć. Ćao, dušo. -Laku noć.
Čoveče!
Šta ako nam ovo bude nedostajalo? Šta ćeš reći Natali?
Možda ćemo je videti u Njujorku. -U redu.
Ovo mi uopšte ne fali. -Grozno je.
Hoćeš da stanemo ovde i odemo na večeru?
Naravno, da. -Može? -Da, važi.
Hoćeš da pogledamo kako je? -Važi.
Ovo mesto je strava.
Oduševljena sam.
Kal Benet na saksofonu! -Da! -Havijer Gonzales, truba.
Divna Nedra Viler za basom.
Jedan jedini Klifton "Fu Fu" Edi za bubnjevima!
I neko izuzetan za klavirom... Toliko izuzetan da će preuzeti lokal
ako ne budem pazio, Kajri Tajler.
Dobrodošli u Seb's.
Čula sam kako sviraš i htela sam...
Hoćeš da ostanemo još jedan blok?
Ne, treba da krenemo. -Važi.
Jedan, dva... Jedan, dva, tri, četiri.
prevod: Beca011
Preuzeto sa www.titlovi.com