www.titlovi.com
Zvona će zvoniti na Njujorškoj berzi još jedan dan, Marta 18-og.
U redu, idemo. Slušaš li? –Obraćate li vi pažnju napolju?
Dobro. Zato što će da se zakomplikuje,
pa ću početi sporo, lepo i jednostavno za vas. –Nemate pojma gde je vaš novac.
Nekada davno, mogli ste ušetati u banku, oni bi otvorili sef
i pokazali vam zlatnu polugu. –Više ne.
Vaš novac, ta stvar za koju se mučite kao konj,
je ništa drugo nego nekoliko fotona energije
koji putuju kroz masivnu mrežu optičkih kablova. –Zašto to radimo?
Da učinimo protok novca bržim. –Jer bolje da je vaš novac brz.
Brži od drugih. –Ali ako želite brže tržište sa bržom trgovinom,
bržim profitom, svime bržim,
ponekad ćete probušiti gumu. –I to je upravo ono što se desilo juče
u 13:07, po Istočnom standardnom vremenu.
Nakon teškog trgovanja, cena Ibis akcija je dosegla istorijskih $67...
...kojom upravlja trgovinski pionir Volt Kambi,
otkrivaju da je algoritam za upravljanje njihovog portofolia iznenada pošašavio.
Algoritam za trgovanje izgleda da ima neobjašnjivu anomaliju. –Grešku.
Akcije Ibis kapitala su jutros propale. ...neto gubitak od preko $ 800 miliona.
Pošašavio je. -Algoritam... ... greška... - ... jedna greška...
... greška! - jedna greška. –Okej, Ibis je propao juče,
ali ukoliko ste obraćali pažnju na mene u poslednjih 16 meseci,
Volt Kambi vam je doneo mnogo novca.
Ali, ako ste zakasnili na zabavu, Neću je maskirati, juče ste prebijeni ko guzica.
Ali ovo je samo prva runda. Jer ovo, moj prijatelju, je jedna prilika.
Evo šta ćeš da uradiš. –Prestaćeš da se žališ, i vratićeš se u igru
jer ova akcija se vraća.
Znaš li šta to znači? –Idemo baciti par udaraca.
Moja lova nije smešna i ona samo dolazi' Pozdravljam novac i lovu
Šta misliš da je odredio? –Ne, u avionu, Li. U avionu.
U redu. To ima više smisla. –Čekaj, Volt Kambi u avionu?
Možeš li požuriti, molim te? Kao da se bavim sa mojom bakom.
Hajde, ne želim imati razgovor sa tobom kroz prokleta vrata.
U redu, ostaviću ih otvorenim sledeći put.
Stani, sada, zašto bi dođavola Volt otkazao? Zvao me je iz Ženeve juče.
Ne znam. On je u avionu. –A kako mi o tome saznajemo tek sada? –To je super pitanje.
Možeš ga pitati sledeći put kada budete razgovarali. –Evo. Prvo da. Drugo ne.
Treće samo potpis. –Deset minuta, Gosp. Gejts. -U redu. –Hvala, Džen. -Da.
Dajana Lester se uključuje u program. Povezuju se daljinski sa njom sada.
Ko je dođavola Dajana Lester? -Ona je izvršni direktor korporativnih komunikacija.
Napisala je sve teme razgovora, pa će biti u redu.
Kada ću dobiti revizije za otvaranje?
Pravimo neke promene. Da li je neko video Rona?
Mogu li ih dobiti pre ili posle šoua?
Znaš proceduru. Ti samo usmeri kameru u mom pravcu, i shvatićemo zajedno.
Uvek zvučiš tako jednostavno a tako moronski. –U redu. Pazite momci. Dolazimo.
Edgar Rozental je zvao. –Ne može stići na večeru večeras. -Hvala Bogu.
Večera u staračkom domu sa mojom bakom je uzbudljivija nego večera sa njim.
Ovo je 7 put da odlaže. Znači tek treba da odlučimo.
Stani, ovo je sedmi put da mi odlaže? –Da, to je tačno.
To je smešno. Zovem ga na mobilni.
Pa, njegova kancelarija kaže da je na sastanku.
Hej, Fredi, lep poziv juče. -Pojedi govno, Li.
Li, ovo je Dijana Lester. –Alane, možeš li doneti za mene? –Ed! Ovde Li Ajakoka.
Slušaj, predomislio sam se o odlasku u penziju.
Ispostavilo se da želim tvoj posao.
Da, ovde Gejts.
Okej. U redu, pričaćemo kasnije. –U redu. –Pa nema večere.
Li. Prati zvuk. Dajana Lester. –Podsetink o temama razgovora. -Halo? Halo?
Vi u Ibisu ne možete ništa da uradite kako treba, zar ne?
Vidi, stvarno mi je žao što te stavljam u ovu situaciju, Li.
Ako je to nešto što smo mogli kontrolisati, veruj mi, bismo.
Ja nisam neprijatelj ovde, Dajana. Ja sam prijateljska vatra.
Znamo to. Ako pročitaš moje teme razgovora...
Čovek je bilioner. Koliko aviona poseduje?
... Volt je već popravio grešku... -Pet minuta!
Jer komercijalni letovi, oni kasne, ali privatni, oni rade šta god hoće.
Ron! Gde je Ron? -Nisam sigurna. Ali evo liste večera...
Zvaćemo te za manje od pet minuta, Dajana.
Vidi ti to. Ne bih pozvao nikoga od ovih ljudi na reviziju. –Ron!
Ron. Tu si. Jesu li to podaci moje Kanadske robe? –Da, jesu. Oprosti.
Izvini, trčao sam ceo put od sela.
Imao sam sastanak sa Tonijem Biskanom u Lajsem faramceutskoj kući.
Li, biću u tvome uhu. –Dao mi je ovo.
Šta je to. -Erektilna krema.
Toni Biskano iz Lajs Farmaceutske kuće ti je dao erektilnu kremu? –Da.
Izgleda da nisam bio svestan prave prirode vaše veze.
Testirali su ovu stvar više od godinu dana i odobrenje FDA je konačno stiglo sinoć.
Šalju saopštenje za štampu...
I funkcioniše? -Izgleda, da da. Prokleto dobro.
Jesi li je isprobao? -Tek sam je dobio, pre 30 minuta.
Pa šta dođavola čekaš? -Želiš li da...
Uživo smo za pet minuta, zar ne? Stavi ga na...
Gosp. Gejts, trebaće vam ovo. Ne zaboravite svoje tačke razgovora.
Da, Da. Stavi ih na moj sto. –Okej, gde je Dajana Lester? –Prijavljena je na šestici.
Ko piše ovo sranje? –Je li učitan grafički paket? -Poslednji upravo učitava.
Savršeno. –Još radimo probnu skriptu za otvaranje, ljudi.
Ali on je nije ni pogledao na probi. –Pa, večera... Jesi li... -Okej, ubedio si me.
Izvini? –Otićiću na večeru sa tobom. Otićićemo u Skejnitelu, 9:30 na primer?
Još uvek imam dečka, Li. Kao što sam ga imala i juče.
Da, on je još konobar, kao što je bio juče.
Hoće li ovo biti ok, šefe? -To je papagaj. –Rekao sam da hoću goluba.
Peti, prokletstvo. –Nemamo goluba.
Priznaj. Nedostajaće ti ovo. -Ne možeš naći goluba?
Sigurno sam da ima mnogo nezrelih sedmogodišnjaka
koji vode TV program preko puta. Hvala. –Pokrij se... Urolaj se u prezle
i dovedi jebenu pticu ovde.
Džim, možeš li da prikažeš Dajanu gore na pregledu, molim te. –Naravno. Eno je.
Peti? Peti? –Hej, Dajana, čuješ li me? -Da. Da, čujem.
Li je pročitao teme razgovora, zar ne? –Jer sam u teškom položaju ovde,
i moram da se uverim da se drži scenarija.
Hoće. Znaš nas, Dajana. Mi ne radimo bezvezno novinarstvo.
Dođavola, ne radimo novinarstvo, tačka. –Vrisak je gore.
Provera. Provera. Provera
Novac... Novac... Čudovište Novca. –O vremenu. –U redu, spreman sam.
Dakle, ovo je ideja za roman.
Kako bi bilo da samo pokupiš neke arhive na putu kući.
Bože, prestani. Padam u depresiju. –Uđi u svoju najudobniju pidžamu.
Ne, ne, ne. Ovo nije petak veče za tebe, zar ne? Ne može biti.
Sediš ispred televizora.
To je zbog ideje televizije i pidžama i arhiva, dragi bože, to je kao...
Dobiješ štap za bilijar, i treba da ga naoštriš do tančina.
I želim da ga gurneš pravo kroz moje oko. –Sekunda, Li. -Pravo kroz moj mozak.
Ubijaš me, Leni. Proveri svoju poziciju, molim te.
Znaš šta? Odlutao sam i zaboravio da fiksiram. –Loptice. –To je to.
Radije bih da to učiniš nego da sediš kući u mom donjem vešu
gledajući "Suck-My-QVC."
Pogledajte novog momka. –Gde je Liroj? Konačno konzervirao guzicu.
Minut i idemo uživo. –Jedan minut. Ispraznite pozornicu, molim.
Peti, iskren odgovor. –Koliko noći u nedelji večeraš u pidžami?
Kao, u proseku, tokom mog života? Ili od kada je Džejms otišao? –Slušaj, slušaj.
Jer ja nisam večerao sam još od devedesetih. Hvala Bogu.
Pa, to je užasno. Žao mi je zbog tebe. –Zašto ti je žao?
Sačekaj, Peti. Samo sekunda. Ron, teško hodaš ili šta?
Ova stvar je neverovatna. –Od 0 do 60, kao, 20 sekundi vrh.
Dobro, znači za kupiti je, onda.
U redu. Skloni to i nađi mi bolji uvod za sledeći šou. –Da sklonim?
Li, ogrlica. -Da. U redu. Hvala. –Trideset sekundi i uživo smo. 30 sekundi.
Gde mi je šešir? –Možemo li da smanjimo kontrast ovde malo, molim vas? –Naravno.
Kako je sada? -Bolje. Hvala. 15 sekundi. -U redu. –Idemo. Srećno, svima.
Otvori VT 16. -Deset, devet...
Prikazujemo kameru 3. - ... osam, sedam... –Šest, pet, četiri,
tri, dva jedan. -Pusti špicu.
Evo ga, čarobnjak Vol Strita, Li Gejts.
Moja lova nije smešna i ona samo dolazi' Pozdravljam novac i lovu
Moja lova nije smešna i ona samo dolazi Pozdravljam novac i lovu
At the welcome mat swollen fat In stupid stacks, the cash
Moja lova nije smešna i ona samo dolazi... –Hvala vam puno. Moje ime je Li Gejts.
Šou je Money Monster, Dan je Petak, a Dow je pao seizmogenih sedam poena jutros.
Vrisak spreman. -Dakle, šta to znači za tržište... –Treba li...
Pljesak spreman. ... ili bi trebalo... -Roll. –A odgovor je, koga briga za Dow?
To je mizernih 30 kompanija. –Pa zašto vi ljudi obraćate pažnju na to?
Verovatno jer naša mreža insistira na njenom praćenju.
U pravo ovde na dnu ekrana... -Ne drži se scenarija. ...u velikom fontu ceo dan.
Zašto i dalje priča? -Zašto to radi? –Idiot, Li.
Jer vi ljudi mnogo obraćate pažnju na to. –Idiot.
A krug se konstantno okreće. -Ućuti.
Hvala vam. –Pokušajmo da ga ignorišemo. Bar na jedan dan.
Jedan dan, i da pričamo o onome o čemu svi drugi pričaju.
Ibis Clear kapital je pao za još jednu četvrtinu na $8.40,
ali umesto što se hvatamo za treću šinu
i gubimo osećaj u stomaku, mi ovde u Money Monster bismo želeli...
da odemo pravo u srž! –Pravo u srž.
Kako se ispostavilo, Volt Kambi je 10.000 metara u vazduhu trenutno,
ali mi imamo nekoga daleko lepšeg u nivou mora. –Njegova desna ruka, Dajana...
Ona je Lester. -Lester. –Biće u šou da objasni
ne samo šta je pošlo naopako prošle nedelje,
već, važnije, šta će uraditi da to i poprave.
Ali prvo, hajde da pričamo o najtraženijem tržištu.
Džim, pusti repliku dva i tri u slučaju da preskoči neku. –Dva i tri?
Pitate se, "Trebam li prodati? Trebam li isprazniti?"
Znate šta ću da vam kažem. –Zavrtite loptice.
Loptice, čoveče! Ustani čoveče!
Dobar. –Ustani! Leni, reci.
Leni, hoću da čujem. –Pogledajte ove brojeve. Vidite li ih?
To su cene deonica u protekla tri meseca. –Vidite ove padove?
Naviknite se na njih. To je samo način kako tržište funkcioniše danas.
Pogledajte ovo. $3.50 ovde. Skoro 5 dolara ovde.
Da ste se uspaničili ovde, prodali biste...
Ko je taj čovek? -Ko je taj čovek? ... pobednici, vi pilići. -Kamera 2.
Znaš šta ću ti reći da uradiš. –Mark, možeš li se pomeriti? Vidiš tog čoveka?
Pričamo o povraćaju od 89%. Čak bi se i Teamsters uzbudio zbog ovih brojeva.
Neko mi nešto nije rekao. –Izgleda kao poštar.
Recite. Neću se pomeriti dok to ne kažete. –Loptice. -Loptice! –Evo ga! Ispod žice.
U redu. Sada, za vas ostale, znate šta to znači.
Vreme je za današnji "Can't Miss Stock Tip of the Millennium."
Vreme je za dojavu za berzu milenijuma.
Telekomunikacije. Zaboravite na visoko rangirane zalihe. –Pa, evo ga.
Okej, Mark, prati ovog čoveka. Ne znam ko je on.
Alan, nema šanse da ima mikrofon, upravljaj bumom (mikrofon).
Da vidimo šta se dešava. –Nadamo se da ste slušali našu malu pticu.
Gde je glupi papagaj? –Imaš isporuku?
Ne mrdaj. -Šta dođavola?
Je'I ovo šala? –Isuse. –Prekinite program.
Uključite kamere nazad. –Uključite kamere nazad! -Isuse Hriste!
Ko god da je tamo, uključite te kamere, odmah!
Ne mogu. Kad ih jednom isključim... -Lažeš!
Uključi kamere ili ću da ga upucam pravo u glavu? –Uključi kamere, Peti! Uključi ih.
Peti? –Peti? –U red, brojaću do tri, onda ću kunem se... -Uradi nešto!
... povući obarač. Jedan... -Peti! –Peti, šta želiš da uradim?
Uključi ih, Peti! -Dva... –Peti! -Tri! –Šta želiš da uradim? -Uključi ih.
Jesmo li u programu? –Da, uživo smo. –U redu, ako isključiš kamere
Upucaću ga pravo u glavu. Čuješ li me? –Svi razumeju.
Ne pokušavajte nikakve trikove sa monitorima. -Zovi obezbeđenje.
Ima ceo prenos ovde na svom telefonu.
Ako vidim bilo šta drugo osim nas, Upucaću ga u glavu, u redu?
Razumete li me? -Svi te razumeju. –Svi razumeju. Ostaćemo uživo. U redu.
Ostajemo uživo. -Dobro.
Dobro. –Ne, čekaj. –On se ne javlja. –Okej. -Izaberi kutiju.
Šta misliš? –Rekao sam, "Izaberi kutiju." -Šta će se dogoditi ako izaberem pogrešnu?
Rekao sam izaberi jednu.
Ne ću izabrati jebenu kutiju? -Da li je on to rekao "jebeno" uživo?
Da li me jebeno zajebavaš? Zovi jebeno obezbeđenje!
Hej, čovek sa pištoljem je u studiju 3. –Zvuči kao stvarno sladak trik danas.
Uključi prokleti TV! Nije trik ovaj put!
Potrebna mi je pomoć. Pomozite mi, pomozite mi. -Isuse!
Glupi kučkin sin. –Izaberi prokletu kutiju, Li. Hajde!
Hajde, Li. –Uradi to!
Tako je. Otvori je.
Isuse Hriste. –Sada, podigni ga. –Da. Izvadi ga.
Sada ga obuci. -Kako ću znati da se neću razneti? –Jer imam detonator. U redu?
Ako moj prst stiđe sa ovog dugmeta onda svi letimo u vazduh.
Šta ako ti se prst umori? -Bolje da se ne umori. –Sada ga obuci.
Brzo!
Okej, slušajte, svi. -Obuci ga.
Ako ne upravljate kamerom ili bumom, izlazite napolje sada.
Prestanite šta radite. –Ako niste u kontrolnoj sobi, krenite.
Ne osvrćite se. Samo idite. –Odmah.
Zakopočaj ga.
Dobro.
Sedi.
Nešto nije u redu.
O, bože. -Diši, Li. –Ne mogu da dišem. –Ostani miran. Ne paniči. Možeš da dišeš.
Imam srčani udar. –Izgledam li ti glupo? -Nemaš srčani udar.
Samo diši. -Ne mogu da dišem. –Samo diši. -O, Bože. –Peti, jebeno ću umreti.
Ne, nećeš. -Nećeš umreti, govnaru. Ne još.
Jebi se! Imam jebeni srčani udar. -Nemaš srčani udar.
Imaš napad panike. -Kako ti znaš? –Je l' mi se to dešava sve vreme. Popij vode.
To nije voda.
Li, slušaj moj glas. Ovde sam. –Samo nastavi da dišeš.
Meci su ispaljeni u FNN na setu "Money Monster" sa Li Gejts. -Donesi ovde.
Uljez je našao ulaz u studio...
Uključi FNN, "Money Monster". Li Gejtsa drže za taoca.
Sranje. –Zatvorite ta vrata! -Okej. Okej. –Vidim te.
Hej! Izlazi odatle! Niko ne ide u kabinu, u redu? –Niko ne ide od sada pa nadalje.
Ako bilo ko pokuša bilo šta glupo, i ja počinjem da pucam. –U redu? Ja sam glavni.
Ti! Budi miran. Prestani se jebeno kretati.
Imam nešto što želim da kažem.
Peti, šta želiš da uradim? -Želim da budem siguran da imam vremena da kažem.
Prati ga.
U redu. –Želim da svi znate nešto.
Možda imam pištolj, ali ja nisam pravi kriminalac. To su ljudi kao što su ovi!
Oni kradu sve od nas, i uvek se izvuku. –Niko ne pita kako. Niko ne pita zašto.
Nisam ukrao ništa od tebe. –Budi tih, Li.
Moraš otvoriti oči.
Nije kao da će vlada da pomogne.
Samo gledaju negde drugo, i kada ukradu naš novac,
jedva treba da plate neki porez na njega!
Kažem vam, to je namešteno. Cela prokleta stvar. –Oni kradu zemlju pod nama.
Nisu Muslimani. Nisu Kinezi. Oni.
Da te pitam nešto... -Začepi, Li! Začepi! –Začepi!
I came here to talk! Shut up for two minutes. –All right. Okej. –Isuse Hriste.
Sve je namešteno.
Vole brojeve, pa prepravljaju jednačinu.
Što znači, jedini put kada zaradite malo novca,
pokušate da budete pametni snjim, uključite TV.
Tako ga oni jebeno uzmu. –Uzmu ga tako brzo da ne moraju ni da objasne kako.
Oni bukvalno poseduju radiotalase.
Oni bukvalno kontrolišu infromacije. Ali ne danas.
Šta ja imam sa tim? -Sve, Li. –Ovo ima veze sa vama obojicom.
Zato sam ja ovde. Zar ne razumeš? –Dve kutije.
Dva pedera.
Dva? –Dva.
Nisi došao ovde samo zbog mene.
Ovo je zbog Ibis. –U pravu si, ovo je o Ibis. -Okej, razumem. –Isključi tu kameru.
Turn the camera off. –Izgubio si puno novca.
Izašao si na TV. Rekao si da je bezbedno. –Pre četri nedelje. Stajao si tamo.
Ovo si uradio."Upustimo se u ovo."
"Ibis! Sigurnije nego štedni račun" -Nisam rekao to. "Poen po poen... Volt Kombi!"
Nisam to uradio! -Ne laži jebeno, Li! To je ono što si rekao.
Nisam ih preporučio, nikad nisam rekao da je bezbednije nego štednja.
Želiš da se kladiš? Hajde, da se kladimo.
Rekako si da je bezbednije nego štedni račun.
Nikada ne bih to rekao. -Hajde. Kladimo se.
Mart šesti, bio je dojava milenijuma berze. Mart šesti.
Radim dojave svaki dan. To je jebena šala. –Imate snimke pozadi, zar ne? –Odjebi.
Pronađite ih. –Mart 6. -Radimo nekoliko emisija nedeljno. –Nađite ih.
Koliko ljudi ima unutra? –Menadžer, inženjer zvuka,
i tri kamermana na prvom spratu. –I režiser, Peti Fen.
I pet tehnologa u zatvorenoj kontrolnoj sobi. –Okej, ESU će biti ovde momentalno.
Pa, trebaće nam šema zgrade. –Prolazi, izlazi, ulazi, cela stvar. –Imam ga.
Vasquez? –Ako je to Semtex, dovoljno je za vatrenu loptu 50 metara od centra.
Jesam li dobio liniju sa kontrolnom sobom?
Evakuišite ostatak zgrade. Nakon što prođu, niko ne ulazi i ne izlazi.
Hajde. Dođi. –Kreni, kreni, kreni.
Diversifikuje, diversifikuje, diversifikuje.
Stani. To je to. Okej, Imamo ga. –Okreni ga, Džim. -Okrećem.
Tu je! To je to. Rešimo ovo sada.
Moje ime je Li Gejts. Emisija je "Money Monster". –Dan je petak, Mart 6. Hajdemo.
Dojava berze milenijuma.
Hajde da vidimo šta stari srećni jednoruki ima za nas danas.
Ibis Clear Capital. –Znam, pričao sam o njemu pre, ali šta da vam kažem?
Zaljubljen sam.
Ovo je Ibis berza od kada je izašla pre 11 meseci.
Pogledajte te linije. Tako senzualne. –Dakle pun pogodak.
Istinski sam privučen njome. –Ne seksualno,
iako posle toliko votke mogao bih da pristanem na skoro sve.
Ne. Zaljubljen sam intelektualno.
Jer Ibis vodi čovek Volt Kambi.
Volt je bio jedan od prvih ljudi koji su iskoristili pravi tržišni potencijal
visoko-frekventnog trgovanja.
Pogledajte ovo. Home run after home run after home run.
A sada je konačno izašlo u javnost.
Ljudi, nema bolje ponude. Ne obveznice, bez IRAs, čak ni vaš štedni račun.
Ništa od toga nije sigurno kao Volt Kambi. –Seci, Džim.
Peti, vrati brojeve. Daj mi još jednom. –Hajde. O, moj Bože, Slabim u kolenima.
Preterivao sam da pokažem poentu. -Izgubio si opkladu, Li.
Pogrešno sam procenio. Koliko si uložio u Ibis? –Šezdset hiljada.
Šezdeset hiljada? Ovo je zbog šezdeset hiljada? –Sitniš za tebe, zar ne?
Da, zapravo jeste. Okej, gledaj.
Daj mi pet minuta, i mogu ti doneti šezdeset hiljada u kešu ovde,
da budeš kompletan. –To me neće učiniti celim. -U redu. Šta hoće?
$800 miliona dolara.
Trebaće mi malo duže da donesem $800 miliona ovde, druže.
Toliko je otišlo novca u vazduh, ti glupane.
To nam duguješ. Jer ja nisam jedini koji gleda tvoju emisiju.
Nisam jedini deoničar koji je sjeban ovde. –Ti si jedini deoničar sa pištoljem.
Misliš da si jebeno zabavan, Li? Je'I ovo tebi smešno? –Li, ne provociraj ga.
Sigurno misliš da sam glup. –Pokušavaš da me jebeno kupiš.
Nisam glup, Li.
Ušao sam ovde znajući da postoji samo jedan način kako će se ovo završiti.
Ušao sam ovde znajući da se neću vratiti živ.
Sedi dole.
Sedi dole. –Gde je ESU dođavola? I gde je moj pregovarač? –Tu je za dva minuta.
Peti Fen. -Govori kapetan Markus Povel.
Mreža je potvrdila da možete ostati uživo. –Samo odugovlačite.
Kako to misliš "da odugovlačimo"?
Reci mu da kaže šta god taj čovek želi da čuje dok ne smislimo plan,
šta god da je potrebno da isključimo tu bombu. –Isuse. –Odjebi.
Li? Moraš da odugovlačiš. –Samo nastavi da pričaš sa njim.
Dobar si u tome. Samo nastavi da pričaš.
Pričaj.
Slušaj, razumem. Šta se dogodilo Ibisu... Je katastrofa, nema druge reči za to.
Obećavam ti da je Volt Kombi mrzi to kao i svi drugi.
Da? To ti je rekao iz njegovog privatnog aviona?
Slušaj, ako će se iko izvući iz toga,
to je Volt i Ibis. To je bio izolovan incident.
Šta je ovo? -To je potpuno nevezano... –Šta je ovo? Ko je napisao ovo?
Neko iz moje kancelarije. -"Dajana Lester."
Vidiš? O ovome ti pričam. To je tvoj problem.
Ti samo sediš ovde iza njihovog jebenog malog stola,
kao njihova mala jebena lutka, kupuješ njihovo sranje,
umesto da pokušaš da otkriješ šta se stvarno desilo.
Znaš šta se desilo. Bila je kompjuterska greška.
Greška! Greška! Bila je to jebena Greška! Greška! –Ne pričaj mi o Grešci. –U redu?
Šta to uopšte znači?
Vidiš, ni ti ne znaš. Nisam glup, Li. Rekao sam ti.
Ljudi kod kuće jednostavno prihvataju ovo sranje, oni su glupi,
jer nekako ovi klovnovi izgube 800 miliona dolara preko noći. –Preko noći.
I niko ne zna kako. –Kako je ovako nešto uopšte moguće?
Kako je to uopšte pošteno?
Kako je to pošteno? –To nije retoričko pitanje. Želim jebeni odgovor.
Šta želiš od mene, čoveče? –Ja ne vodim Ibis. Ja sam samo čovek sa TV-a.
Ne, ne. Ne radi to, Li. Ne radi to. –Nećeš potrošiti ni dolar danas, Li.
Ne danas. Ne sa mnom.
Pa, šta znate o njemu do sada?
Zove se Kil Budvel. Ne traže ga, nema naloga, nije osuđivan.
Poslali smo patrolu da nađu njegovu porodicu.
Neće pronaći nikoga. Čovek je samac.
U sto dolara da ovaj seronja ili živi sam ili sa majkom.
Pravi gubitnici imaju tendenciju da ostaju kod kuće sa njihovim mamicama.
Ali, Hej, radi svoj posao. Ali gledaj, čovek je samac.
Da? –Možete li povezati liniju sa sa studiom, molim, Peti?
Imamo pregovarača ovde. -Okej.
Čarli? Poveži ovu liniju sa sistemom, molim te. Odmah.
To je sve o... visoko-frekventnom trgovanju. Može...
Obavesti nas kada budemo u programu. –Može li da me čuje?
Govori Oskar Nelson. Pregovarač Njujorške policije.
Ne. Ne želim da razgovaram sa pandurima. –Ne gledaj na mene kao policajca.
Hej, šta sam rekao? Bez pandura! –Seci liniju! Seci. –Mogu sam.
Čujem li koga na tom mikrofonu, opaliću metak u njegovu glavu. Čujete li me?
Seci liniju. Seci. -Iseci je, Čarli. Odmah. –Ne seci...
Došao sam da razgovaram sa dvoje ljudi. Njim i jebenim Volt Kombijem.
U redu, pa, dovedimo jebenog Volt Kombija već jednom.
U redu, pa, dovedimo mu jebenog Volt Kombija već jednom.
Dobro. Upravo. Baci ga pod autobus.
Gledaj, trebao je doći danas. Nije se pojavio.
Njegova kompanija. Njegov neuspeh. Hajde da vidimo šta ima da kaže. –Dobro. Da.
Šta se dogodilo sa Ibis prenosom? -Nemam pojma. –Prokletstvo.
U redu, pronađite mi Bri. –Neka nazove Dajanu Lester na telefon.
Želim je natrag na tom ekranu.
I pronađite sve i bilo šta što možete naći o "Ibis Clear Capital".
Razumeo. -Da, šta je?
Želim da budem u programu u slučaju da treba da razgovaram sa njim ponovo.
Naravno. Prvi put je bilo tako uspešno. –Gledaj, samo se javi na telefon.
Mi ćemo biti dole i razmatrati opcije evakuacije.
Imam Peti Fen iz "Money Monster" na liniji tri. –Marta, kada on sleće?
Ne znam čak ni u kom je avionu, nemam načina da ga pronađem.
Uzeo je avion u Ženevi u Utorak, ali onda ga je poslao da pokupi Harvej Bergana.
Poslednja lokacija aviona koju imam je San Paulo u Ponedeljak.
Ponedeljak? To je bilo pre četiri dana.
Znaš kako je sa njegovim avionima. Kada je u vazduhu, van mreže je.
Govoriš li mi da dok ne sleti, kad god to bude, da je on...
On je kompletno nedostupan. Što ovo čini sranjem.
Imam Peti Fen na čekanju. Šta da joj kažem? –Pozvaću je kasnije. –Hajde.
Kancelarija Dajane Lester me izbegava. –Okej, Bri.
Dejve, Treba mi adresa Ibis, Hitno. –I, Bri, pokušaj Den Isa u SEC.
Moraju njuškati okolo. –Odugovlači, Li. Radimo na tome.
Leni, možeš li doći do ovog momka? Gubim ga u senci. –Zezaš me? -Samo kreni.
Šta dođavola radiš? –Režiserka želi bolji ugao tvog lica. –Postoji...
mala senka. "Mala senka"? –Peti, "Mala senka"?
Mogao je da te ubije mnogo lakše bez kamera, Li.
Postoji razlog što to radi u živom programu.
Gledaj, pusti me na miru, čoveče. Samo radim svoj posao.
Kažu mi da se pomerim, ja se pomerim.
U redu, gde želiš da odem? –Pa, ako odeš tamo, biće dobro. –Ovde? -Da.
Vidiš, ja ovde režiram emisiju, što znači da si ti voditelj. –Pa počni da vodiš.
Okej, krenimo redom. –Kako se zoveš? -Ne brini kako se zovem.
Na TV-u si. Veruj mi. –Znaće za tvoje klađenje dok se ovo završi.
Njegovo ime je Kajl Badvel. Policija je već saznala sve o njemu.
Ne mora biti čak ni tvoje pravo ime. Reci mi bilo šta čime bi da te oslovim.
U redu. Zovi me Kajl.
Okej, Kajl. –Imam adresu.
U redu, to je centar grada. Slušaj, Ibis odbija naše pozive.
Predlažem da pošaljemo nego lično tamo.
U redu. -Alane, vidi je l' možeš da staviš bubicu ovom momku.
Li, pričaj sa njim. Ne želim da se uplaši. –Kajl, slušaj. -Da.
Ovo je Alan. On je naš tonac.
Želi da ti stavi bubicu, da možeš... Ne, Okej. U redu je.
Želiš da te ljudi čuju, zar ne?
Zašto, nisu me mogli čuti pre? -Jesu... Ovako će te čuti bolje.
Pratimo Rona sada... Pustićemo ga uživo sa tobom sada. –Kajl. -Da?
Poslaću nekoga od svojih ljudi do Ibis's kancelarije
da vidim možemo li dobiti neke odgovore lično. –Imamo producenta. Ime mu je Ron.
Gde je dođavola Ron Špreher?
Hriste! -O, moj Bože! –Ron! Ova stvar stvarno radi!
Kolika je cena akcija? - $4.25. –Hriste!
Sranje, sranje, sranje. Sranje. Moj telefon.
Ne, u redu je. Treba mi pauza, ionako. -Sačekaj. –Da? -Sačekaj, Ron. –Hej, Čarli.
Hej, Ron. Pustiću te u program sa Li-jem. –Li, imaš Rona. Povezujem Rona.
Kako misliš puštaš me u program? –Ideš uživo? –Ko je to? Gde si ti?
U svojoj kancelariji sa Arlen. –Kome si rekao moje ime?
Je l' to Arlen iz plasmana proizvoda? –Siđi mi sa pantalona.
Mislio sam da si rekao da je zgrada ispražnjena.
Jeste. Pregledali smo svaki sprat. –Pa, šta ima, Li? –Hej, vraćaš li se?
Gde si ti sada? –Pregledao sam trake za sutra,
ali sve je ok, mislim da smo u dobroj formi, pa...
Sranje! Taj momak ima pištolj! –Zamisli moje iznenađenje.
Sada, učini nam svima uslugu i dovuci svoju guzicu do "Ibis Clear Capital",
hoćeš li, molim te? –Okej. –Volim kada ima fazone. –Naravno. Da. Sigurno.
Ne budi kreten, Ron. Kreni. -Je'I ovo stvarno? –Hej, pojačaj, hoćeš li?
Tu je kombi i ceo tim koji te čeka dole.
Hajdemo. Hajde. Kreni. Trebao si biti već dole. Kreni!
Što im treba toliko? –Popodnevni saobraćaj. Šta ćeš da radiš? –Razumeo.
Kućna adresa je stara. –Porodica koja živi unutra ju je kupila pre šest meseci
iz poseda Klare Badvel, šezdeset dvogodišnje pokojnice.
Mamin dečko. Šta ti rekoh? –Pronašli smo escrow kompaniju.
Potvrdili su da je sav novac od prodaje otišao kod njenog sina. Pogodi koliko?
Šezdeset hiljada.
Dobro je što se nisi kladio, drugar, jer se uklapa u profil jebenog T.
Mora postojati trenutna adresa u escrow kompaniji. –Negde gde su poslali ček.
Postoji, ali nam treba sudski nalog da je nabavimo. -Kapetane.
Dajte mi nekog iz sudnice, HITNO. –Sudija Rejnor. On će ubrzati. –U redu.
Možemo pokušati dobiti pristup preko piste ovde
ili kroz prolaz ovde, i izvući ih kroz otvor u kontrolnoj sobi.
Prvo, spasimo taoce. Posle, isteramo psihopatu.
Okej, ovde smo. Daj nam minutu da se postavimo.
Okej imamo Rona. Puštam ga. -Okej, idemo. –Ron Špreher izveštava...
Kao da ovaj mesec nije mogao biti gori. –Ron, Ron, čuješ li nas?
Ja sam ovde ispred Ibis Clear Capital, gde njihov direktor...
Obezbeđenje, čovek je napolju sa kamermanima.
Uverite se da ne uđe u zgradu pod bilo kojim okolnostima.
Šta je Teterboro rekao, Marta? –Dala sam mu brojeve repova oba ova aviona,
nema komunikacije ni sa jednim.
Okej, krećem dole i pokušaću da nam kupim malo vremena.
Mislim, očigledno, momak samo želi neke odgovore. –I mi takođe.
Da smo znali kako smo izgubili $800 miliona, ne bismo izgubili $800 miliona.
Shvatila sam, Averi, ali i dalje moramo reći nešto.
Hajde. Znaš Volta. On je otvorena knjiga. Znam da je on ovde...
Ali nije ovde, Dajana. Nije ovde.
Okej, ne možemo se samo zaključati ovde i da ne uradimo ništa i da se nadamo da će nestati.
Mi smo javno trgovinska kompanija. –Imamo deoničare. Imamo odbor direktora
i imamo vlasnika, iako ne znamo gde je sada. –Pa, gledaj, razgovaraćemo o ovome
kada Volt sleti, ali do tada, nije naša odluka.
Pa, zaključao je scenu. Ovo su izlazi, prednji i zadnji. –Sada, problem je,
ovaj momak ima pogled na ceo studio. –Naša jedina šansa za čist pogodak
je iz ovih pista iznad scene. –Postavljamo čoveka tamo dok pričamo.
A šta je sa bombom? –Ovo je definitivno smrtonosni prekidač u njegovoj ruci,
što znači, ako ga izvedete ne uništavajući bombu prvo...
Imam nalog, imam adresu. Šaljem patrolu tamo sada. –Savršeno.
Vidiš ovu izbočinu ovde? To je bežični prijemnik.
Sada, Kapetane, ako uništimo to, onda je njegov prekidač samo običan prekidač.
Osim, kako bismo ga uništili, moramo da šta, upucamo Gejtsa?
To je deo gde ovaj momak upada. –Ako je želeo da osigura smrt,
nije trebao da stavi prijemnik tamo, već pored njegovog srca.
Ali umesto toga, stavio ga je odmah pored njegovog levog bubrega.
Ako naciljamo, dođemo do njega dovoljno brzo da izbegnemo gubitak krvi,
postoji dobra šansa, Kapetane, da može preživeti. –Žao mi je.
Predlažeš li da upucamo TV zvezdu uživo, u programu, pred milionima ljudi?
Da. –Treba da razgovaram sa nekim iz "Ibis Clear Capital".
Treba da razgovaram... Dodirnućeš me? –Ne stavljaj ruke na mene. -Andre? U redu je.
To je, to je... -Dajana Lester. Biću srećna da pričam sa vama.
Imate li slušalice da mogu čuti sve? –Da. Naravno. -Okej, dobro. –Hajde. -U redu.
Razgovaraćemo sa Dajanom Lester. Ona je iz odnosa sa javnošću. Ona je...
IDKK.
...Izvršni direktor korporativnih komunikacija u "Ibis". Dajana?
Okej, stavite je na ekran broj dva. Stavićemo je na ekran broj dva.
Spremni smo kada i vi. –Kreni, Džim. –Evo je. -U redu.
Prvo, dozvolite mi da počnem tako što ću reći u ime svih ovde u "Ibis",
spremni smo da uradimo šta god možemo da spustite taj pištolj, Gosp. Badvel.
Sada, Ja razumem da ste mu ponudili da mu nadoknadite za njegove gubitke lično, Li.
Pa, mi ćemo apsolutno uraditi isto ako tako završimo ovo.
U redu, odeš sada, dupliraš svoju lovu. –Ona zna moje prezime.
Svi u pet država znaju tvoje prezime do sada, Kajle.
Ne, prekasno je za tvoj novac, gospođice.
Sve što hoću od vas je odgovor. Samo želim da znam šta se stvarno desilo?
Prokletstvo! –Pa, istina je
da mi ne znamo. –Ne znamo zašto je algoritam odjednom pošašavio.
I ne znamo zašto su svi zaštitni sistem stvoreni da spreče...
Bože, Stvarno se nadam da ima više da kaže nego "Mi ne znamo."
Mi jednostavno ne znamo. –Je l' me zezaš? To je sve što ima? Zezaš me? –Sacajawea.
U redu. –Gledaš li ovo? Sve je van kontrole.
Količina kontrole koju ćemo dobiti kada se ovaj idiot raznese biće neverovatna.
Mislio si da je bilo loše pre? Upravo će postati 100 puta gore.
Gledaj, ne brini, Okej? Mi to možemo. Gejts je idiot.
Samo ostani na kursu, Okej? Radim Mambo noć i dan.
Želela bih da istaknem da to utiče na sve nas.
Na naš odbor, na naše menadžere, uključujući mene.
Naše penzije su potrošene preko noći.
Dajana. -Naša ušteđevina je otišla isto kao tvoja. –Čekaj. Čekaj. Žao mi je.
Pokušavaš li da mi te bude žao? –Je'I to stvarno što pokušavaš?
Ne, ja samo... -To je upravo ono što se dešava. –Razumem da želite konkretnije.
Da. Pa što mu ne kaže konkretnije? –Znamo da je ovo bio potpuno izolovan incident.
To je ono što mi zovemo crni labud.
Ne moguće predvideti, ali ne moguće i ponoviti. "Crni labud"?
To je njena beleška. –Ona čita iz beleške.
Dajana. Dajana. Svi smo pročitali tvoju belešku.
On ne želi neku izjavu za novine kako će biti sledeće godine.
Želi objašnjenje šta je pošlo naopako prošle nedelje. –Da.
Naravno, razumem. I mi verujemo u kompletnu transparentnost.
Zato smo otkrili... –Gde su vaši eksperti, Dajana? Gde su vaši eksperti?
To je dobro. Dobij odgovor. -Izvini? –Da. -Eksperti koje ste koristili.
Momak koji je zapravo dizajnirao algoritam koji je propao.
Gde je on? Je li on u zgradi sa vama? –Jer bih voleo da ga upitam nekoliko pitanja.
Ne, ovo su naše administrativne kancelarije. Naši eksperti nisu...
Okej, gde je on? Je'I u Mumbaju?
Rusiji? Da, sigurno je u Rusiji. Svi su oni u Rusiji. –Nisam sigurna.
Ali ako želiš da razgovaraš sa nekim, mogu ga pronaći.
Ne, ne želim razgovarati sa nekim šljamom, prokletstvo. –Želim objašnjenje od vas!
Ako mi ga ne možete dati, želim da razgovaram sa Volt Kombijem.
Ne, žao mi je, on je trenutno u avionu. -Prokletstvo...
Usrani kreteni. –Umoran sam od ovog istog sranja iznova i iznova, Li.
Čekaj. -Ne govori mi da čekam! –Šta se dogodilo? –Upucao je tvoj monitor na sceni
jer mu daješ isto korporativno sranje! –Nisam.
Moraš da razumeš kako je delikatna ova situacija.
Sedim 25 metara od bombe! Ne govori mi kako je delikatna ova situacija!
Moraš se probuditi i uraditi računicu, jer se ne uklapa.
Zašto je to tako prokleto teško? –Izvini, na šta misliš?
Mislim, bolje postavljaj prava pitanja i dobij prave odgovore, i jebeno požuri!
Želim ono što se desilo da ima smisla! –Ne pričaj sa njim tako. Ne govori mu stvari.
Odmah! -Ne čini ništa glupo. –Pusti me da ti nabavim odgovore.
Treba ti više vremena. U redu? –Ponudi nešto. -Daj mi još 10 minuta.
Pregovaraj sa njim. –Kajl, gledaj. –Daš mi nešto, ja ti dam nešto. Okej?
Tako ovo funkcioniše.
Ti učiniš nešto meni, ja učinim tebi. –Hajde. –Daj mi šansu.
Da shvatim ovo.
Dobro, imaš 10 minuta. -Okej. U redu.
Šta sada?
Mislio sam da sam bio izuzetno jasan kada sam rekao da ne ideš uživo.
Radoznala sam. Ko je zapravo dizajnirao taj algoritam?
Zašto ga ne nazovemo zajedno? –Sada, slušaj me, Dajana. Ti si komercijalista.
To je sve što si i ti si ništa. –Video sam desetine devojaka kao ti što dođu i odu.
Stvarno? Devojke kao mene? -Da! –Ne moram da stojim ovde i da slušam ovo.
Pa, otpuštena si, Dajana! -Ne možeš me otpustiti. Nisi mi ti nadređeni.
Nije naš posao da izvučemo ovog psihopatu! Ne idi od mene! –Nisi mi nadređeni, Averi.
Rajane, nađi mi listu svakog eksperta koji je bio na našem platnom spisku.
Voltov avion je kontaktirao Teterboro. Pre dvadeset minuta.
Pozovi vozilo dole da me čeka. I donesi mi tu listu.
Ovde Orao jedan na prvoj poziciji. Nastavljam na drugu.
Bri, Tražila sam Dan Issa iz SEC. –Zvala sam dva puta i ostavila poruku.
U redu, nađi mi Rona. –Ron, treba da odeš do "SEC" kancelarije u Vesej ulici.
Pronađi Dan Isa. Ne prihvataj ne kao odgovor. Imaš 9 minuta. 9 minuta?
Ulica Vesej je udaljena preko kilometra. -Onda bolja da počneš da trčiš.
Hej, Dejve, možete li prikazati deonice "Ibisa" za mene, molim vas?
Okej. Treba mi sekunda. -Okej, sad stavi njihov logo pored. –Okej.
Li? Koliko ljudi misliš da nas trenutno prati?
Milioni verovatno? Deset miliona? –To je deset miliona investitora,
svi sa prstićima na svojim FXLider nalozima.
Kajl, kupio si "Ibis" za koliko, $75 za akciju? –Da. Pa? -Šta ako je vratim tamo?
Koliko puta treba da ti kažem, prekasno je za tvoj nvoac.
Ti nisi jedini deoničar koji je zeznut.
Došao si ovde jer si imao nešto što si hteo da kažeš.
Želiš da te ljudi konačno saslušaju, zar ne? –Da –Pa, sada mogu.
Logo je spreman. -Stavi ga na veliki ekran. –U redu, Li. Počni.
Pogledaj šta možemo da uradimo.
Želim da se obratim svima tamo. –Svakoj osobi koja me gleda trenutno.
Evo šta želim da uradite. –Želim da odete do svog računara
i da kupite "Ibis" akciju. –Biću otvoren sa vama.
Ne želim da to uradite jer ćete zaraditi novac. –Želim da to uradite
jer će to spasiti moj život.
Ovo je hrabro. –Staro čudovište. –Staro čudovište.
Gde je cena akcija? -Upravo prikazana.
Jednostavna matematika. Vrednost dolazi od potražnje.
Ako svako od vas kupi nekoliko akcija, onda možemo podići cenu u kratkom vremenu.
Evo ga ludi deo. –Ako to uradimo i ako svako uloži samo malo novca,
Cena će početi da raste.
A onda algoritmi... Će da primete, i počeće da je kupuju.
Dajte mi je na velikom ekranu. –Ako njih možeš prevariti, onda je nebo granica!
Što znači da zajedno možemo lošu investiciju da pretvorimo u dobru
sirovom snagom volje. –Fino. –Od sada,
Menjam Ibis od prodati na za kupiti. –Pozvaće trojku. Trojka spremna. Zavrti.
...i učiniti ga retkom... ...trostrukom kupovinom!
Hajde. Hajde.
Hajde, kučkin sine.
Hajde, ljudi. –Mi smo živa bića, mi nismo računari. –Imamo savest.
Osvežavam, osvežavam. –Evo ga. -Da.
$8.48.
Da! O tome vam govorim. –Mi brinemo jedni o drugima. –To je zapisano u našem DNK.
Ne zato što nam jednačina kaže, već jer to osećamo ovde.
I sada, ja trebam vašu pomoć. –Ovo izgleda obećavajuće.
Možemo učiniti pravu stvar... –Ali je moramo učiniti zajedno.
Hajde. Osveži, osveži.
Pričam svakome od vas. –Svakoj osobi koja me gleda trenutno.
Želim da pogledaš duboko u sebe i da se zapitaš, koliko ti život vredi?
Koliko je moj život vredan?
Izgleda da to odgovara na pitanja, hah?
Detektive, jedan dolazi.
Madam. Izvinite. –Madam. Njujorška policija, vi živite ovde?
Da. Šta je problem? –Kakva je vaša veza sa Kajlom Badvelom, madam? –Zašto? Gde je on?
Gde ste bili ceo dan? Ako vam ne smeta što pitam.
Radim u staklenoj kutiji ispod zemlje osam sati dnevno.
Možete li mi molim vas samo reći šta se dođavola događa ovde,
jer stvarno počinjete da me izluđujete. –Pitaću vas opet.
Kakva je vaša veza sa Kajlom Badvelom, madam?
Zašto ne pogodite.
Pauel. –Okej, Očistiću put.
Trebao sam prihvatiti ipak tu opkladu, ti vrećo govana.
Ovo je stvarno impresivno, Li.
Mislim, govoreći o uticaju marketinga.
Želiš li da znaš zašto to sranje nije uspelo, seronjo?
Jer ni ti ne kupuješ svoja govna. –Veruješ u novac. Ti ne veruješ u ljude.
Li, pronašli su njegovu devojku. –A ni oni ne veruju u tebe. –Njegovu trudnu devojku.
Moraš se jebeno zezati. -Ne, nema šale, Li.
Ekspert. –Ekspert analitike. –Gledaj, Nemam ideju o čemu trenutno govoriš.
Da li iko tamo govori Engleski?
Sranje. –Treba mi drugi broj momka u Moskvi.
Da, ali dali su mi drugo ime. Ovaj je van Seula.
Prokletstvo. Godlou.
Sranje. -Ja ću. –Idi mi nađi broj telefona. Pronaćicu prevodioca.
Ejmi! Ejmi! Ejmi! –Ponesi svoju propusnicu i pođi sa mnom.
Boli, zar ne? –Imaš svoju fensi diplomu.
Milione u banci. –Misliš da sve imaš.
Nisi sada neka faca, govno jedno?
Želiš da uradiš berzu naših života, Kajl?
Ajde da uporedimo uspehe? –Šta misliš o tome?
Ekran na dodir. Sranje, ekran na dodir.
U redu. Imamo Kajla i Li-ja.
Počnimo sa očiglednim. Novac. –Ja ga imam. Ti ga nemaš, Ja vodim.
To je poen za mene. –Dokle ideš sa ovim, Li? –Onda tu je porodica.
Razvodio sam se tri put. Šta je sa tobom? Imaš ženu?
Devojku, onda? –Sacajawea, Li. –Imaš devojku? To je fino. Magija mlade ljubavi.
Obojica se možemo složiti to je poen za tebe,
jer prvi broj na mom brzom biranju je poslovna pratnja.
Ti ne znaš ništa o meni. -Ne moram da znam!
Znam sebe. Sedam godina, tri godine, 14 meseci. –Brakovi, sve su kraći i kraći,
a naselja, veća i veća. –Li? –Pogledaj me, Li.
Sacajawea. –Hej, Kajl, vidiš je?
Peti, režiser, i ona želi da začepim.
Pa, sada, muka joj je mene, takođe.
I zato je prihvatila posao preko puta ulice i nije mi rekla.
Ljudi pričaju. –Svi oni odu pre ili kasnije, Kajl. Tako funkcioniše.
Veruj mi, to će biti poen za tebe.
Šta je sa decom? –Imaš li dete?
Na putu, možda?
Da? Ona očekuje. To je blagoslov. –I sam imam jedno.
Mislim da ima šest ili sedam godina. Nemam pojma. –Šaljem ček.
Na radost. –Obojica se možemo složiti to je još jedan jebeni poen za tebe.
Pa, sada, pogledaj ovo. –Kajl. O, moj Bože. Tek smo počeli a već vodiš.
Samo... Ostani, Džim. –Da te pitam nešto, Kajle.
Tvoj život je mnogo usraniji nego nas ostalih pa si odustao tako rano?
Želim da znam. –Imaš pristojan posao. Imaš dve ruke i dve noge. –I imaš dete na putu.
Pre nego što me razneseš, Želim da mi odgovoriš na jedno pitanje.
Šta te to čini tolikim neuspehom u poređenju sa drugima?
Stvarno ćeš stajati ovde u svom odelu od 1000 dolara i porediti se sa mnom?
Moj iskreni posao me plaća 14 dolara na sat, ti kuroljube. –Počnimo tu.
Znaš li šta ti 14 $ na sat daje u Njujorku?
Znaš li koliko ostane kada platim stanarinu i sve jebene račune?
Stano se koprcam kako bih ostao iznad vode. –I potrebno je sve što imam!
I to je pre nego što dete dođe ovde. –Kako ću ga dođavola podržati?
Kako ću se brinuti o njemu? –Super ćeš se brinuti o njemu.
Odrastaće kao dete čiji se otac razneo u živom programu.
Prokletstvo, Li. -On je prokleti otac godine!
Nemoj reći nijednu reč više o mom sinu ili ću okončati ovo upravo sada. Čuješ li me?
U redu. -Čuješ li me? –Želiš li da ti raspršim mozak po centru grada, Li?
Gosp. Badvel! –Gosp. Badvel.
Da?
Gosp. Badvel, molim vas sačekajte.
Da sačekam šta? –Sačekam šta?
Zdravo, Moli. Ja sam Marku Povel. Pođi sa mnom.
Mislim da ne znam šta radite? –Znam!
Li, pustićemo njegovu devojku na ekran da možeš da pričaš sa njom.
Sve je jedno veliko odugovlačenje. –I začepićeš do tada.
Čuješ li me? Sedite gore, pokušavate da skontate
kako da me sprečite da povučem jebeni okidač.
Pa, to glupo sranje će me naterati da ga upucam u glavu,
i nema ničega što možeš da uradiš, gospođice!
Samo zapamtite naš jedini cilj je da ga nateramo da spusti pištolj.
Drkate me ceo dan. –Okej, Meti, kreni. –Okej. -Ulazi unutra.
Vaših 10 minuta je davno isteklo. Hej. Hej!
Jesi li jebeno lud? Koji kurac radiš? –Kajl? Jesi li tamo?
Okej, kruži, kruži da vidimo tu devojku na kameri. –Kajl? Kajl? -Moli
Može li da me vidi? -Da, vidim te. –Da, može da te vidi. -Da.
On nije... Kajl. Kajl? -Moli. –Da, Moli, gde si? –Jesi li ovde? Gde je ona? -Kajl?
Je'I ona napolju? -Može li da me čuje? –Moli? -Kajl. –Da?
What are you doing here? –Šta radim ovde? -Da.
Kajl, šta ti radiš ovde?
Zašto... Mislio sam da radiš danas. –Bože.
Ti si najgluplji kučkin sin na planeti, znaš li to?
Rekli su mi za lovu, Kajl. –Tako si jebeno glup.
To je bilo sve što smo imali. –To je bio poslednji cent.
Ti si takav jebeni neuspeh, Kajl, znaš li to? –Oduvek si bio jebeni neuspeh.
Sedeo si u podrumu celu noć... -Moli, samo...
...čitao svoje jebene knjige, mislio da si neki pametnjaković, ali nisi bio.
Jebeno nisi. I sada uradiš ovo? –Potrošio si majčin novac kao neki glupan
i onda dođeš ovamo sa jebenom bombom? –Isključi, za Boga miloga!
Jedva znaš kako da koristiš šrafciger! –Tako si beskoristan u kući!
A sada ideš unaokolo i praviš jebene bombe?
Kada si postao takav muškarčina odjednom? –Ali ti nisi muško.
Ti si kurva. To si ti. -Isključi je. –Čuješ me, Kajl? Ti si kurva.
Plačeš kad se karamo, ti gade!
Skini se sa mene, jebem ti mater!
Jebeno je ne dodiruj. Hej! -Sedam meseci sam trudna! –Jebi se ti, isto, Kajl!
Ovo je sve tvoja jebena krivica! –Zašto već jednom ne završiš sa tim
i ne upucaš sebe u glavu, ti kukavice!
Hajde. Povuci jebeni obarač! Povuci jebeni...
Hej. –Kajl.
Pomerite se, momci. Malko se odmaknite. Dajte nam malo prostora. Malo.
Otišla je. Udahni duboko. –I drži prst na tom dugmetu.
Čuješ li me, Kajl? –Daj mi znak da me čuješ. -Jebeno te čujem.
Okej. –Okej, idemo. –Hajde da sednemo.
Hajde. –Hajde. Tako je.
Hej.
Teško je poverovati da si ti smireni u vezi.
U redu.
U redu, Kajl. Svi smo to doživeli, veruj mi.
Samo minut.
Samo polako. –Niko ne ide nigde.
Je li to on ponovo? To je ekspert?
Prevodi tačno ovo, Ejmi, u redu? Reci mu da treba da mu postavim neka pitanja
i ako ne priča sa mnom, ljudi će umreti. –U redu. Daj mi je. –Daj mi je. -U redu.
Govoriš Engleski? –Slušaj, gospođice, ne želim da budem umešan u ovo.
Unajmljen sam da dizajniram program. Moj posao je bio u vezi podataka.
O matematici. Teoretski. To je to.
Da, ali greška je bila rezultat programa koji si ti dizajnirao.
Pogrešno. To je korisnička greška.
Svi je zovu greška jer niko ne razume kako algoritam radi.
I ako niko ne razume matematiku, onda ne mora da objasni novac.
Pa, zato te zovem. Želim da razumem. –Dobro.
Algoritam pravi obrasce, ne ruši ih.
A ovaj algoritam je dizajniran da prima i šalje hiljade pozicija u deliću sekunde.
Dobro. –Nije bio dizajniran da potroši veliku količinu kapitala,
akumulira položaj ili... –Ili da drži portfolio duži period vremena.
Čekaj. Šta to znači? –Znači
da nema šanse da je ovaj algoritam mogao da izgubi 800 miliona u jednom popodnevu.
Bukvalno je matematički nemoguće.
Šta god je pošlo naopako, koja god investicija je pošašavila
nije greška kompjutera. –Čovek stoji iza svega toga.
Koji čovek? –Kao što sam rekao, Ne želim da budem umešan u ovo.
Ima li bilo šta što mi možeš reći? –Uradi matematiku.
Ne možeš naći svog gazdu, a on ne može naći $800 miliona. –Odakle se vraća?
Koji nered, ha? –Pretpostavljam da si čuo do sada? –Da.
Godlo mi je zvao iste sekunde kada sam ponovo uključio telefon.
Imali smo neslaganje oko strategije. –Čuo sam.
Dobro si učinila. –Ponosan sam na tebe... Šta god Godlo kaže.
Evo, doneo sam ti malo čokolade.
Iz Švedske.
Hej, uzeću torbe i staviću ih pozadi umesto tebe.
To je hladno.
Ejmi, možeš li da sedneš napred, molim te? –Ne govori ništa.
Ona je u pravu. Ona je jebeno u pravu. –Ona je jebeno u pravu!
Prokletstvo! Isuse.
Bože, zašto mi uvek ovo radiš? –Ovo nije dobro, Li. –Glup si, Kajl.
Tako si glup, glupa pičkice.
Ona je jebeno u pravu. –Šta sad? –Šta radim koji kurac?
Sranje! –Nemoj... –Uradiću to.
Moraš to jebeno učiniti. –Moram to jebeno učiniti. Ti glupo govno.
Šta koji kurac radim? Moram ovo da uradim. –Kajl.
Šta da uradim? Da te upucam?
Ne želim da te upucam, Kajl. Ne želim da umreš.
Koju šansu sada imam? –Još uvek postoji način. Znam da postoji.
Reci mi jedan razlog zašto ne bih stavio pištolj u moja usta
i povukao jebeni obarač. –Kajl, pogledaj me.
Hej. –Napravio si grešku. –To ne znači da je tvoj život gotov.
Ono što ti treba je plan. –Nema šanse da će mi bilo koji plan pomoći.
To je jer ne misliš razumno. –Voljan sam da ti pomognem ako mi dopustiš.
Prvi korak. –Ovaj pištolj i prsluk ništa ne pomažu.
Znam šta hoćeš da uradiš. -Signali se mešaju. Stvari postanu haotične.
Nedužni ljudi stradaju. Dešava se sve vreme.
Ako pustim bilo koga od njih ja sam mrtav. –Isuse.
Isuse.
U redu. –Pronaćićemo drugi način.
Moraš mi dati prostora. Moram da razmislim.
Da li je "Lija 2" na poziciji? Kreni.
Plan, Kajl. –To je sve što nam treba.
Dobili smo neometan pristup, severnoj strani studija.
Ponovi. Neometan pristup na severu. –Kreni za njim. Samo napolje. -Gospodine.
Razumeš li? Samo napolje trenutno.
Slušaj, slažem se sa tobom. Moramo dobiti prednost.
Nakon svega mi se zalažemo za transparentnost.
Ja sam šef, dakle ja sam onaj koji će dati izjavu.
Samo je potebno da se uverimo da je pod našim uslovima, ne njihovim.
Sve smo postavili u Federalnoj dvorani. –Imamo sve postavljeno, imamo obezbeđenje,
i niko ne zna da ćeš ići tamo.
Ulazimo.
Imamo društvo. –Trojka, pokaži mi.
Okej, sve dok je pod kontrolom.
Daj ekskluzivu nekome kome veruješ. –Znam pravu osobu koju ću da pozovem.
To je moja devojka. –U redu, Leni?
Želim da priđeš. Blokiraj mu pogled koliko možeš.
Li? –Ne mrdaj. –Ako se okrene,
svi ćemo umreti.
Kreni.
U redu, Leni. –Ti si poslednja kamera.
Muda.
Peti Fen. –Peti, Dajana Lester.
Bolje da imaš nešto za mene, Dajana, i mislim, jebeno odmah.
Lepo je čuti tvoj glas, takođe.
Zovem te da ti kažem da informacija koju sam ti dala je možda netačna.
Šta dođavola to znači? "Netačna"? –Volt će ipak dati izjavu.
Mi smo u kolima na putu ka Federalnoj Hali sada. 20 minuta smo udaljeni.
20 minuta? Treba nam pomoć odmah!
Pokušavam da ti pomognem, samo me saslušaj.
Poslaću ti poruku šta treba da uradiš. –Dakle samo čekaj.
Jer ti dajem ekskluzivu. Nemoj da uprskaš.
Novinari. –Halo? Dajana? –Okej ljudi. Počinjemo sa evakuacijom jedan po jedan.
Ti, prati me.
Spremni smo i na poziciji. Daj mi zeleno svetlo, mi krećemo.
Ako upucamo prijemnik na Gejtsovim prsima, kolika mu je šansa preživljavanja?
80% da će preživeti. –Okej. Koja je šansa da ćemo pogoditi?
Ako je čist pogodak, 100%. -100%. Hajde, budimo realni.
Jesam. Slušaj, 80% nama zvuči dobro, oficiru.
80%.
Znači imamo 80% šanse od 80% šanse. Da, to je neka matematika.
Benson, obavesti me kada kontrolna soba bude spremna za evakuaciju.
Sada pričamo. –Okej, ljudi,
kako da saznamo šta je Volt Kombijev avion radio u južnoj Africi?
Mogli bismo probati sa FAA. -Ne, neće nam pomoći.
Šta je sa hakerom iz gradske bezbednosti?
Momak sa glasom Jode. -Da! Da! Nađi ga. Brzo.
Pazi na glavu. Stani ovde.
Bri, gde je dođavola Ron Špreher? I je li stigao do "SEC"?
Proveriću, ali moram prvo da ti kažem nešto. –Okej, sačekaj. Samo sekunda.
Li, Volt Kombi je sleteo. –Na putu je ka Federalnoj Hali.
Biće tamo za manje od dvadeset minuta.
I čuj ovo. Nije bio u Ženevi juče. Bio je u južnoj Africi.
Lagao te je. Lagao je nas. –Lagao je svo ovo vreme. To znači da si i ti lagao, Li.
Svima koji su gledali. Lagao si Kajla.
O, moj Bože. –Gde su svi otišli?
Gde su otišli?
Prokletstvo! –Znao sam da će se ovo desiti.
Hajdemo. Ko je sledeći? -Čarli, u zvučnoj kabini. –Koliko sam glup? –Okej. Brzo.
Nek ti hakeri rade. –Sve je tvoja krivica, Li. Tako si glup.
Ovde Dejv. –Dobio sam tvoj mejl, Dejv.
Pomoći tebi, hoćemo.
Ovde "Orao 1". Meta je na poziciji. –Gomila prevaranata.
Kambi nikada ne dolazi ovde. Moramo naći način, Kajl.
Peti, stvarno ti moram nešto reći. –Okej, sačekaj, sekunda, Bri.
Ne! Prokletstvo! Moraš da čuješ ovo. –Okej. Šta je?
Ne paniči. Budi tih.
Tako sam sjeban! –Orao, imamo li čistu metu? -Žuto. Žuto. –Siguran si? -Jesam.
Upucaće Li-ja. Čula sam svaku reč. Bila sam udaljena 1.5 metar.
Krenite. Ovo nije dobrovoljno. –Ponesite sve što možete. -Džim. Povedite Džima.
Krenimo. -Budi oprezan.
Ne mogu uhvatiti jebenu pauzu. –Nikada neću otići odavde. Sranje! –Li.
Samo jednom. Jedan jebeni put. -Teraju nas da odemo.
Ne prestaj. Biće sve u redu. -Ja sam dobro. Idi po Peti. –Pogledaj me.
Ne gledaj gore. Gledaj u mene. –Gore je snajperista na tvoj jedan sat.
Gde su jebeno otišli?
On će da ga izgubi, Benson. –Čekaj. Jedan zaostaje. -Bensone, požuri dođavola!
Prijemnik je na tvom prsluku. –Dve sekunde, vadim lisice. -Ne gledaj dole.
Ako ga upuca, deaktivira prekidač. –Izlazi odatle, odmah! –Hajde!
Imaš metu? -Jesi zelen ili crven? –Zelen. -Pucaj onda!
Šta radiš? Šta radiš? -Sranje! –Dugme! –Jesi li dobro? -Koji kurac?
Oni pucaju u mene, ne u tebe! Prokletstvo!
Samo drži prst na tom dugmetu. –Li, čuješ li me?
Šta? Razgovarao si sa pandurima sve vreme? –To je Peti. –Slušaj me!
Pronašla je Volt Kombija.
Odvešću te do njega. Ali moraš da mi veruješ. –Imam plan.
Slušaj, blokiraćeš moj prsluk.
Kreni.
Hej, čekaj. Šta radimo? -Idemo odavde. –Daj mi mikrofon.
Je'I mi smeštaš? –Želiš odgovore? Idemo da ih dobijemo. –Leni, dolaziš?
Izlazimo!
Leni. –Imaš nešto protiv?
Muda.
Sranje. –Šta nije u redu sa tobom? -Ne volim liftove.
Hajde, Leni. –Leni, gde si?
Šta sam uradio da zaslužim tako odanu ekipu, Leni? –Ne mnogo. -Tako je.
Treba mi satelitski kombi dole i zvučni paket za dva minuta.
Leni, gde si? –Džim, gde je veza sa Lenijem? Treba mi odmah. –Hajde, Leni.
Peti nam govori da ostanemo, mi ostanemo. –Okej, Leni! On je u programu.
Da, Peti. Uvek je Peti.
Prvog dana na poslu mi je rekla da imam penis gde bi trebalo da mi je mozak.
U pravu je. Ona je uvek u pravu.
Ostala je ovde duže nego što je trebalo. –Znam to.
Istina je da ne znam šta bih radio bez nje u ovom trenutku.
Ali da ona stoji ovde, sada, nikada joj ne bih priznao.
Ali srećom samo si ti ovde, Leni. Ti i tvoje... –Tvoje tople oči i tvoja duša.
U redu, bežimo odavde.
Imam signal. -Okej, jesmo li u programu?
Vreme je da nađemo Dajanu Lester. Krenimo. –Ako si još sa nama, idemo. -Hajde.
Idemo ovim putem, Leni. Ovim putem. -Okej.
Kapetane. -Ne.
Mi smo u pokretu. Očistite put.
Taj kombi ide sa nama -Ispraznite satelitski kombi.
Šta ovi ljudi rade ovde? –Napustili su zgradu. –Idu na ulice.
Kajl Badvel i domaćin Li Gejts izgleda da rade zajedno.
Halo? –Mi smo na putu ka vama sada, ali mi je potrebno nešto više.
Saznali smo gde, treba da saznamo zašto. –Lagao je o svemu.
Držite ga podalje od novinara dok ne shvatimo vezu. –Razumem.
Ovde. Trebao bi da obučeš odelo. –Vratiću se po tebe kada sve bude spremno. –Hvala.
Džim, pusti snimak u mom satelitskom kombiju.
Ostani sa Lenijem. Uzećemo zvuk iz njegove kamere. –Gde je dođavola Ron Špreher?
Peti! Upravo sam izašao iz "SEC". Pokušavao sam da te dobijem.
Da, Ron, slušaj. –Da, ništa nisam našao. -Šta?
"Ibis" algoritam trguje na crnim berzama,
tako da su sve njihove transakcije skrivene.
Jedina stvar koju sam saznao, je da na dan kvara, "Ibis" obim transakcija
je pao za 90%. –Šta to znači? –Ne znam. –Koliko si daleko?
Ja sam... Gde sam ja? U ulici Vesi.
Donesi mi šta imaš, Ron. Vidimo se na uglu "Pearl" i "Pine".
Počni da trčiš. Vidimo se za tri minuta.
Stani, tri minuta? To je pola kilometra daleko! Ne mogu pretrčati pola kilometra za tri...
Halo?
Šta vi ljudi radite? –On nije O.J.! Bežite sa ulice! To je bomba!
Bombe eksplodiraju. –Ne želite biti u njihovoj blizini kada eksplodiraju.
Frenk Ros, izveštava iz ptičije perspektive. –On pokriva iz vazduha.
Ovde je prilično uznemirujuće, iskreno.
Njujorčani hrle u gužvi uprkos upozorenjima policije
da ostanu dalje od čoveka sa bombom na prsima.
Očigledno, mnogo ljudi deli osećanja revolveraša Kajla Badvela.
Oni se guraju na ulice, oni ga podržavaju, kao da hoće da kažu,
"Hej, Ibis, pokaži nam lovu."
Oni su gomila prevaranata! Raznesi ih sve u pakao! –Pusti me, čoveče! Hajde!
Ostani blizu. Ne daj im da pucaju u prsluk.
Sada je možda pravo vreme da ti kažem nešto o tom prsluku.
Nema plastičnog eksploziva u njemu. To je samo glina. Blokovi gline. –Šta?
Da, hteo sam da dobijem tvoju pažnju, a ne da raznesem zgradu.
Povuci se. Lako.
Pa, oni misle da je prava.
Pa šta god radio, ne skidaj prst sa prokletog prekidača.
Zajedno smo u ovome, glupane. –Drama sa voditeljem Li Gejtsom i Kajl Badvelom.
Vau, ovo postaje ludo! –Pogledaj sve te ljude! –Moj telefon ludi sada.
Ako Kajl preživi ovo, moramo ga dovesti u našu emisiju.
Sledeći put kada bude loš dan, Samo ću viknuti, "Greška!"
Dajana, zašto bi "Ibis" obim prometa odjednom opao 90%?
90%?
Ne, to nije moguće. Ibis algoritam trguje neprestano.
Neko bi morao da isključi računare. –Morali bi...
Ljudski otisci. –Volt. –Ako je Volt uzeo tih 800 $ miliona od algoritma,
šta je uradio sa njima? –Imam njegov telefon. Sranje. –Obrisao je sve mejlove.
Proveri poruke. –Godlo. –Mambo... Mambo...
On i Godlo neprestano pominju "Mambo" iznova i iznova. "Mambo"?
Mambo, kao ples? "Mambo"? -Jasno. Back it up, back it up! –Hej! Hej!
Skloni se sa puta! Hej! –Skloni se sa puta! –Peti!
Radimo na tome, Dajana. -Stani. Stani. Stani. Peti.
Odnesi ovu slušalicu Li-ju. Mora da me čuje.
Super. Kako ću tačno ovo da mu odnesem?
Ne znam, Ron. Ti si producent. Isproduciraj se do tamo!
Ne dobijam ništa na terminalu. Pretražiću na Internetu. –Okej, dobijam...
"Mambo Pizza Mesto..." "Mambo Italiano..." Ne pronalazim ništa. "Mambo Zmije."
"Mamba" zmije. Nije to to.
Pokušaj "Mambo Južna Afrika." Pokušaj bilo šta Južna Afrika. –Našao. Sekunda.
Sranje. –To nije program. To je prokleta osoba.
Zapamti Zukoti Park! –Occupy Wall Street!
Hej, Li! Li!
Hej!
Li!
Učini to, čoveče! Hajde. Raznesi ga!
Li! Li, Hej! Li! Tvoja slušalica!
Sranje. -Ron!
Ne pucajte!
Li, čuješ li me? –Mikrofon na kameri ne radi. Neće moći da odgovori.
Izvini. Žao mi je. Žao mi je. Žao mi je. -Ostani tu gde jesi!
Li? –Li, jesi li tamo? Ako možeš da me čuješ, podigni ruku u vazduh.
Okej. Vidim te, ali ne mogu doći do tebe.
Šta da radim?
Ili idemo ili stajemo. Zavisi od tebe.
ESU, napred. –Prvu šansu koju dobijemo, ubijamo napadača. –Pomerite ih.
Ostani dole. -Stani iza kola.
Dajana, jesi li još tu? –Da, tu sam. –Okej. Mi smo na Mambo.
Naš kombi ne može prići bliže. –Zadržavaj Volta tamo.
Ne daj mu da pobegne dok Li ne dođe do tebe. –Okej, videću šta mogu da uradim.
U redu. Na posao, Dejve. –Odštampaj sve što možeš o štrajku ovih rudara.
Trebaće mi to, takođe. -Okej.
Li? –Možeš me čuti sada.
Što je dobro. –Imam puno toga da objasnim,
i moraš me saslušati veoma pažljivo bar jednom. –Približavamo se Federalnoj Hali.
Isuse. To je uživo?
Sada jeste.
Jesi li sve dobio? To je pre nego što počnemo da kopamo.
Ibis je svinja u haljini za maturu, Li. -Razumem.
Pokušavamo da pronađemo dokaz upravo sada.
Vidi ako možeš da dođeš do tih hakera. Saznaj šta su pronašli.
Sad, Li, činimo prilično veliki skok ovde.
Ako će Volt da se obesi, ti ćeš mu dati konopac.
Samo ću usmeriti kameru prema tebi, a dalje ćemo videti.
Hej. Spremite se za emisiju.
Pa, ponašaju se kao da imaju sastanak sa šefom "Ibis Clear Capital".
Što dovodi u pitanje, gde je Volt Kombi?
Kako se znatiželjna gomila skuplja ispred Federalne Hale, nedostaje deo slagalice...
Verovao sam ti. –Da, pa, i ja sam verovala tebi, takođe.
Pa to znači da ste oboje pogrešili. –Šta si uradila, Dajana? Mislim, znaš me.
Znaš me bolje od moje žene.
Znaš me bolje od bilo koga. -Nisam baš sigurna da je to istina.
Nemam pojma šta mislite da sam uradio. –Čuvaj to za kamere, Volt.
Jedan svedok u masi možda upravo ima odgovor. –Volt Kambi?
On je unutra. Upravo se popeo niz te stepenice i prošao kroz ta vrata.
Video si ga? -Tako je. –Izgleda da nemaš gde da bežiš, huh? –Ova priča.
Hej ovde, veliki kadar. -Hej. –Spreman si za taj intervju sada? -Hej. –Hej.
Baš na vreme za emisiju.
Kako je bilo u Ženevi? –Bilo je dobro. -Da, čuo sam da je lepo u ovo doba godine.
Možemo li mu dati stolicu? –Sem, daj mu stolicu.
Momci sa Islanda su upravo poslali sve podatke. –Ovi snimci idu unazad mesecima.
Svuda gde je putovao. Ima previše stvari.
Okej, pa, fokusiraj se na poslednjih 48 sati. Premotaj video paket.
Možete li izbaciti sve odavde? Mlada damo, molim vas, napustite zgradu.
Samo sekund, zašto ona može da ide? –Možda će ovo pomoći sa vašom istragom.
Ovo je sve njena krivica. –Hajde, Dajana, odšetaj.
Ti si jedini razlog što smo zaglavljeni ovde sa ovim psihopatom.
Hteo si transparentnost, Volt? Pa, evo tvoje šanse. –Krenimo.
Svi te mrze. –Okej, sada gledaj, sve je u redu.
Zašto svi ne spustimo oružje, i razgovarajmo.
Ne, Ja... Ja mislim da možemo da pričamo sa oružjem. Zar ne, ljudi?
Ovo je "Money Monster", uživo. -Odbij. –Mi smo ovde sa šefom "Ibis" Volt Kambi-jem.
Pa, Čekaj, sada kada si tu lično,
konačno te možemo upitati pitanje vredno $800 miliona.
Šta se desilo u "Ibis"- u, Volt?
Kao što govorimo od dana prvog, to je bila izolovana kompjuterska greška.
Prokletstvo! –Greška! -On stvarno ne voli tu reč. –Jebeno mrzim tu reč!
Nije greška. –Premotaj prvi video. -Jebeno mrzim tu reč.
I onda ostatak njih na moj znak.
Pokušao si da nas uveriš da je sve previše komplikovano za nas da razumemo.
Ali nije uopšte, zar ne? –To je u stvari najstarija priča u knjizi. Prevara.
Uzeo si novac iz fonda i investirao ga ovde. –Kreni.
Ovde u planinama rudnika u južnoj Africi. Čini li ti se poznatim?
Nemam katalog ispred sebe. Ne mogu tačno...
Stvarno ti treba portfolio da znaš gde si investirao $800 miliona?
Ne stavljam toliko novca nigde. –Algoritam to kontroliše iz dana u dan...
Ali tako visoko-frekventno trgovanje treba da radi, zar ne?
Oni ne stavljaju toliko mnogo novca na jedno mesto i samo ga ostave tu, zar ne?
Nije algoritam vukao konce, to si bio ti.
Štrajk rudara ovde izvan Johanzberga traje već dve nedelje.
Ti. Kupio si i platio dvonedeljni štrajk. –Hajde. Ovo je smešno. –Kreni.
Štrajk je prouzrokovao da akcije rudarskih firmi padnu.
Kupiš jeftino, zaustaviš štrajk, prodaš skupo. –To je plan.
Daš jedan veliki mito pravom čoveku, napuniš džepove, i niko nije pametniji.
Praviš optužbe koje nemaju temelja u stvarnosti. –Video tri na moj znak.
U redu, u redu, u redu. Jedan... -Saberi se.
Okej, ovde je. Imam ga. -To je kleveta, okej? –I postoje zakoni o tome.
Kreni, Volt. Reci mi sve o zakonima koje kršim.
Spremno kad i ti, Li. Na tvoj znak. –Gledaj, rećiću ti ovo.
Postojala je greška u vašem sistemu. Ali to nije bio kompjuter.
To je bio ovaj momak. Moše Mambo. –Moramo reći ne!
Moramo reći ne njihovim preduzećima! Moramo reći ne njihovom mitu!
Pokušao si da podmitiš jedinog momka koji nije mogao biti kupljen.
Sve što njih zanima je novac.
Ako je potrebno dve godine, dvadeset godina,
mi ćemo ostati i štrajkovati dok nas neko ne čuje. –Pauziraj.
Tu. Baš tu. To je ta greška.
To je ono što je učinilo da akcije rudarske kompanije padnu,
što je poslalo tvojih tajnih 800 $ milion dolara investicije pravu u odvod.
Želiš da nastavim? –Peti. Moraš da vidiš ovo. -Napravio si mnogo novca, Volt.
Samo moraš da sjebeš industrije i i uništiš ekonomije po celom svetu da to uradiš.
Okej. Spremi to odmah. Li? –Rećićeš sve što ti ja kažem. –Ovo je ludo.
Ne znam ništa o tamo nekom Južno Afričkom štrajku. –Nikada nisam čuo za tog Mamba.
Stvarno? Nikada? -Stvarno? Nikada? –Pa, šta ste se onda svađali jutros?
Onda oko čega ste se svađali u 8:02 ujutru, po lokalnom vremenu?
Ili možda govore Svahili u Ženevi ovih dana.
Ne govore Svahili ni u Južnoj Africi.
A ovo nije prvi put da si to uradio. –Ovo je bilo prvi put da nije upalilo.
Osećaš to, Volt? –Ta toplota na tvom vratu?
Taj znoj?
To je strah. –Pohlepa sa kojom si upoznat.
To je divna priča, Li. Žao mi je što je prava tako dosadna.
Ali istina je, naši računarski sistemi su previše...
Znaš šta, zaboravi. Samo ga upucaj. –Zapravo, imam bolju ideju.
Gore. Gore, gore, gore. –Skini prsluk. Stavi ga na njega. –Da? -Hajde.
Čekaj. To će samo pogoršati stvari. –Već sam vam rekao, odjebite.
Prokleti panduri. –Leni. -U redu. –Sada? Okej. -Samo ovde.
Slušaj, učiniću ti uslugu. I veruj mi. –Ne okreći leđa nikome.
Ti si lopov, Volte. –I ti si prevarant. –I hoću da čujem da to priznaš.
Nisam ukrao ni dinara, i nismo uradili ništa ilegalno. -Sranje!
Manipulisao si cenama akcija. -Baš te briga šta ja govorim.
Podmitio si ljude. -Treba ti neko da ga kriviš.
Prekršio si zakon. -Već si odlučio da sam to ja.
Koji zakon? Navedi zakon koji misliš da sam prekršio?
Ne, ne gledaj njega. Ne može dokazati. –Ovo je biznis. I tako se on radi.
To ne znači da je ispravno. -Molim te. –Reci to Kinezima.
Reci to Rusima. Jer ako nismo to mi, onda će to biti oni. –Dođavola, već jesu.
Vidiš, to je ironija u svemu ovome. –Došao si po mene jer si izgubio svoj novac.
Niko ne pita ništa kada prave profit.
Progutao si svaki dinar deonica koje si mogao priuštiti.
Dokle god smo ti plaćali 18% na investiciju
a onda se hvalio svojim prijateljima koliki si genije.
Ali, Hej, ti nisi genije, ti si deoničar. –Rekao sam ti šta želim.
Da, razumem. Želiš profit. To je ono što svi žele.
Ne, to nije ono što želim. -Slušaj, samo mi daj malo vremena.
Učinićemo da svaki dinar... –Želim da čujem da priznaješ, kučkin sine!
Mislim da upravo jeste.
Ne, hoću da čujem kako kaže da je lagao, da je ono što je uradio pogrešno.
Pogrešno? Šta to uopšte znači, pogrešno?
Imaš tri sekunde dok ti ne raznesem guzicu kroz ovu prokletu zgradu.
Tri. -Šta je pogrešno u pravljenju profita?
Šta je pogrešno biti brži... -Dva!
Šta je pogrešno sa pobeđivanjem? Pobeđivanje nije pogrešno...
Jedan! -U redu!
Bilo je pogrešno. –Bilo je pogrešno. -O, moj... –Bilo je pogrešno.
Bilo je pogrešno.
To je sve što sam hteo da čujem, čoveče.
Jesi li čuo to? -Fino.
Kajl, nemoj...
Kajl, nemoj. –Kajl, nemoj! -Ne! Sranje! Ne radi to! –Bože! Kajl, ne! -Odstupi!
Prokletstvo! -Rekao sam odstupi! –Uzmite mu pištolj! -Rekao sam odstupi!
Hej! -Zovite hitnu pomoć! –Meci ispaljeni. Ponavljam, meci ispaljeni. -O, moj Bože.
Šta mu to radite? Dovedite mu hitnu pomoć?
Dovedite mu hitnu pomoć! Dovedite mu hitnu pomoć! –Hej, Hej, Hej! -Odjebi! Šta to...
Soba je bezbedna! -Ne može da diše! –Hej! -Šta mu to radite?
Dovedite mu hitnu pomoć! –Hej, Kajl, drži se druže!
Kajl! –Drži se, druže.
Dobro si, druže. -Da. –Spremni ste.
Taj dečko je manijak.
Kučkin sine. –Hej, u redu. –Samo sedi. -Vidite li to? Upravo me je napao.
Zovi policiju. –Imate li puls?
Imate li bilo šta? –Ne, gospodine.
O, moj Bože.
Upucali su ga. Jesi video to?
Očistite za islednika. –Razumeo.
Ovde Paul. Ubijen je. –Proglašeno u 15:58.
Gotovi smo. Studio ima kontrolu.
Izvinite, gospodine. Brzo pitanje. –Imali ste šansu da odete. Zašto ste ostali?
Samo sam... Samo sam radio svoj posao
Znaš, ja ne odustajem dok mi reditelj ne kaže.
Tvoje ime je? –Moje ime je Leni Libatino. To je... L- E-N-N-I, ne... ne lene.
Kada ste saznai da ste u opasnosti? –Mislim odmah posle prvog pucnja, znate,
ali, kao što sam rekao, više sam bio zainteresovan da ga držim u kadru.
Možda sam trebala da sredim kosu i šminku za Lenija?
Voditelj Li Gejts se oporavlja u bolnici u centru grada,
sa ranjenim producerom Ronom Špreherom. Očekuje se da se potpuno oporavi.
Kako je Ron? –Bio je na operaciji, oporavlja se. Biće u redu.
Dobro.
Šta imaš to tu? -Večeru. –Čula sam da imaš prostora u rasporedu.
Ovo je Petak veče za tebe? –Da.
...zahvaljujući ovom čoveku. Nazad vama, Šeri. –Ime revolveraša je Kajl Badvel,
24 godina star, dostavljač iz Kvinsa, Njujork.
Detalji o njemu su još uvek nepoznati u ovom trenutu, kao i konkretni motivi.
Ali je javljeno da lični finansijski problemi,
pomešani sa smću njegove majke pre šest meseci, su bili odlučujući faktori.
A kontrola kaže, "Ne tako brzo, Volt Kambi." –Sec je upravo javio da "Ibis"
se istražuje zbog korupcije u inostranstvu.
Kršenje tog zakona mogu da nose teške krivične i materijalne kazne.
U međuvremeno, direktor Volt Kambi je ubrzo postao online fenomen,
varijacija ima koje su dostigle do čak 10 miliona pregleda online.
Ne! Ne! Sranje! –Ne! Ne! Sranje! –Ne! Ne! Sranje!
Šeri Benegdit, hvala za izveštaj.
Javićemo vam se kasnije u toku dana kako više informacija dođe.
Pa kakvu emisiju radimo sledeće nedelje.
Stvari nisu tako loše za voditelja "Money Monster",
gledanost "Money Monster", kome je nedavno skliznula gledanost,
skočila u visine posle situacije o taocima.
Li Gejts duguje revolverašu dug zahvalnosti.
Pa, to je bilo popodne puno događaja van berze,
ali je bilo dosadno unutra. "The Dow" je pao osam poena, manje nego...
NASDAQ pala 13 poena, zahvaljujući treskavom jutru u tehničkom sektoru.
Wall Street je kazino. Oni se klade sa vašim novcem.
Vaša kompanija je nazvana "velika lignja umotana oko lica čovečanstva"
Pronašao je svoju slavu na Youtube-u, od svih mesta.
KRAJ.
Prevod: Luka Paunović Posetite www.linuxclever.com
Preuzeto sa www.titlovi.com