www.titlovi.com
Mislite da je ovo slatko, zar ne? –Mislite da postoji prava povezanost.
Hranite, oblačite.
Ali mačka ne mari ako živite ili umirete
sve dok joj neko daje "Friskies" dvaput na dan.
Ali Ijudi su toliko očajni da imaju neki oslonac, da će preduzeti sve što mogu.
Pronašla sam ga na ulici, mesecima posle nesreće i obukla ga kao "Masao".
Znam da mi se sin vratio kroz ovu mačku.
Bez obzira koliko ste usamljeni, mačka nije osoba.
Okej. Super korisno... –Marketing želi odjavu na novi bilbord.
Šta ti misliš? –Možda bi bilo malo teže preko fotošopa. –Daj mi pravi F 16.
Napravićemo neke prave fotografije. –Ne, rekli su da nemaju budžet za to.
Otpusti marketinški odsek! –Želite da otpustite čitav marketinški odsek?!
Ne. Hoću da letim sa pravim F 16. Šta je sledeće? –Trebam vas podsetiti,
Lora je ostavila dve poruke. –Zašto je zvala? –Zato što je vaša supruga.
Sastavio sam neke govorne tačke povodom vaše konferencije za štampu.
Koliko beše imaš godina?
28.
Toliko sam ja razgovarao sa štampom. –Biću dobro. –Gdine, spremni smo.
Zašto ne skočiš danas sa mnom? –Oh, da, znate... Upravo sam doručkovao, pa...
Hajde! –Tata, ne mogu. Ne mogu. –U redu.
Kukavice!
Dobar, tata.
Veoma dobro, veoma dobro!
Sjajno sletanje. –Hvala vam. –Hvala vam mnogo. Hvala vam. –Dobro jutro, svima.
Kakav neverovatan pogled. –I mislim na sve vas koje ću gledati ovog divnog jutra.
Hvala što ste došli. –Sada, kada budemo otvorili ovu zgradu mesec dana od danas...
"The FireBrand Tower" biće najviša zgrada u Severnoj Americi.
I to znači da ćemo napokon moći da se sklonimo sa deponije
u kojoj smo svi bili primorani da radimo, svih ovih godina dole u bloku.
Pričajte nam o Čikagu! –G. Brend, neki komentar na Paragon Toweru?
Mislite na tu limenu baraku koju lepe zajedno tamo u Čikagu?
Ne. Nemam komentar za to. –Šuška se da su vas tukli od 60 metara.
Pa, ne. Nema šanse za to. –Ne, ne. Vidite, voleo bih da odgovorim na još pitanja,
ali moram se vratiti u kancelariju.
U redu. Želim da se brzo krećem ovde. –Da imam pravni izveštaj preko noći.
Svi su vezani za toranj. –Slušajte, znam da ga moramo zadržati srećnim,
ali ne smemo dozvoliti da nas ta zgrada omete od...
Zašto? Imaš li nešto bolje da radiš?
Kakva je bila konferencija za štampu? –Pa, očito je bilo zabavno.
Povukao sam neke veze da istraže javnu ponudu.
Izvinjavam se. Da li sam te pitao da prodaš moju kompaniju? –Uzimamo li ponude?
Koliko možemo da dobijemo za Garija? –Prešli smo neke teške brojke...
Da. Prvo, zašto me štampa ispituje u vezi Čikaga? –Ti pobedjuješ. Tvoje je veće.
Pa, najzad je novi slogan. –Gde smo sa uvodnom ceremonijom?
Opremićemo čitavu zgradu sa vatrometom.
O, pa, čekaj. Kada budem presekao traku... –Vatromet će biti ispaljen.
Bože moj. lane, to je prosto spektakularno,
znaš, ako pravimo petojulsko slavlje ili pravo budjenje Oktoberfesta.
Tome, ne možemo zadržati... –Vidi, samo što ne otkrijemo
najvišu zgradu u Severnoj hemisferi
i ja ne mogu da se hvalim u vezi toga ako ne posedujem. –Da. –Ovo je zabava.
Okej svima, pravimo se da se ovo nije ni dogodilo.
Šta je to? Iznenadjenje. –Za moj rodjendan? –Šta gledaš? Tatu.
Rekao ti je da snimaš ovo? –Ne, samo sam htela da ga vidim. –Vidi. Gledaj.
I to znači da ćemo napokon moći da se sklonimo sa te deponije
u kojoj smo svi bili primorani da radimo svih ovih godina dole u bloku.
Koliko puta si gledala ovo?
83.
A sad je 84. –Brinemo u vezi cena. –Zato ovo zovemo "Sastanak odbora".
Molim te uzmi poruku. –Tome, to su ozbiljne brige. Znam.
Vidite, razumem... Lora Brend.
Lora Brend... Ne, samo napred. Samo obavi napolje.
lane, gde je Tom? Ne mogu ga dobiti. –Ne mogu da ga dižem sa Odbora.
Hoću da vam svima pokažem da vaše brige uzimam za veoma ozbiljne.
Naše operativne cene su 30% od zadnje četvrtine.
I moja prva briga je zašto Ian ide na nas sa tim IPO sranjem?
Sa Odborom je ceo dan? –Teško je zadobiti Tomovu pažnju.
Možda bih trebala da se priključim Odboru. –Ili možeš uzeti moj posao. Molim te.
Ian nam je prišao sa idejom. –Stavlja zajedno veoma primamljivu ponudu.
Javna ponuda predstavlja za sve nas veću isplatu.
Sad, godinama smo poplavljeni od prihoda te zgrade, Tome. –Vreme je da se plati.
Ma dajte, imamo mi dovoljno para, zar ne? –I zašto?
Zato što smo izgradili aerodrome i lance trgovine i telefonske kompanije,
ali niko se neće sećati bilo čega od toga zato što oni nastavljaju da menjaju ruke.
Ali 100 godina od sada,
kada Ijudi pogledaju kroz njihove prozore i vide taj toranj, videće ime "Brend"
i to je ime koje nikada neće zaboraviti. –I to nije nešto što želim da prodam.
Ne tražimo milosrdje za tvoj ego, Tome.
Okej. Onda umesto toga, igrajmo malu igru. –Znate, samo ovako radi zabave.
Podignite vašu ruku ako vam je ime na uzglavlju kompanije.
Tome... Ne, ne. Hajde, nazvaćemo to glasanjem. –Tome... 51 procenat!
Prija da se pobedi. –Možete prodati akcije na mojoj sahrani.
Sledeći put kada Ian hoće da igra CEO,
možemo ga otpustiti zajedno. –Hej, mogu li te pozajmiti na minut? Ne sada.
U vezi tornja je.
Već sam razgovarao sa tvojim ocem u vezi ovoga. Viši smo 100 metara.
Znam da je to projekcija. –Ali to je štampano ka skali. –Čikago nas bije za 60.
Da li propuštam ovde nešto? Viši smo. –Ima previše gvoždja na njihovom krovu. –Pa?
To je rangirano za 760 tona, i nema ničega na tome. –Ako polože toliko gvoždja...
Nisu završili. –Ne, to im nije u planovima.
Znaju da imamo njihove planove. –Oni žele da mislimo da pobedjujemo,
ali dobili su dozvolu za to i biju nas za 60 metara. –Dejvide! –Tačno. Ćuti o ovome.
lane, obavimo taj poziv Madridu, pre nego što prionu na njihovu siestu. –Apsolutno.
Znaš, imamo domare. –Da. Bio sam zauzet. Doneo sam ti nešto.
Hvala, tata.
Žao mi je što ti prekidam večeru, ali treba mi taj izveštaj.
Reci ženi da je račun na mene. –Da, ali imaće drugu godišnjicu sledeće godine.
Zaista me nije briga.
Izvinite, da li ste videli moju ženu negde? –Kako je izgledala?
Ona je najlepša žena na čitavom svetu. –Pa, možda je i jesam videla. Da vidimo...
Evo. Da li je ovo ona?
Hajde da pozovemo. –Bio je prebukiran dan. Šta sam propustio?
Moj rodjendan je bio prošlog meseca. –Šališ se sada sa mnom?
Moraćeš da mi daš više od toga.
Dodjavola. Nije danas? Sutra je. –Onda nisam propustio. –Otac godine.
Pa, šta smo joj kupili? –Nismo joj ništa kupili.
Nisi imao vremena da pričaš na par minuta, pa sam joj uzela komplet za šminku.
Zar ne možemo reći da je komplet od nas oboje? –Ne. Dobro. –Šta da joj ja kupim?
Možda bi trebao da je pitaš šta bi volela. –Da probaš da je malo bolje upoznaš
pre nego što ode na koledž. –Daj. I dalje imam još 7 godina.
Ili ne, 6 godina. Šalim se. –Jesi li tako odgojio Dejvida? –Moj sin je dobro ispao.
Morao je da konkuriše za posao da bi video svog oca.
Pa naravno. Njegova majka je dobila puno starateljstvo. –Imao sam užasnog advokata.
Kada budeš došao na Rebekinu zabavu...
Vidi, imamo mesec od otvaranja najviše zgrade u...
Tome! Kada budeš došao na Rebekinu zabavu,
moraš biti ovde i moraš doneti izuzetan poklon. –Tatice! –Hej, dušo.
Bože moj. To je tako fensi pidžama. –Da, zar nije? –Nije ovo pidžama. Nije?
Zar ti nije vreme za spavanje? Koje joj je vreme za spavanje? –Ide sa nama.
Mama kaže da ćemo upoznati gradonačelnika. –Zaista? –Kvalitetno vreme ocakćerke.
Hoće li biti hrane? 10.000 po tanjiru. –Ješćeš poput kraljice.
Hoće li biti pice? –Hoće, 10.000 pica.
Dečji fond osnovan je pod vodjstvom gradonačelnika.
I da bi se uverili da gradonačelnik Edvards ima nešto sa ovim,
dozvoliće da se glasa do deset godina.
Svi me pitaju zašto je moj muž domaćin dobrotvorne večere.
Istina je da Tom voli decu. –Kaže da prave najbolje smartfonove. –Ne razumem.
Upravo ti je spalila tatu. –Kažu da nema zamene za vreme sa vašom decom.
lako znamo da novac u ovoj prostoriji, dolazi blizu.
I zato je ovaj dogadjaj tako popularan. –Ako nemate vremena za decu,
olakšaćemo vam tako što ćemo uzeti lovu.
Zato se Tom Brend složio da služi ovu beneficiju za narednih sedam godina.
Bez mnogo zadržavanja, molim pozdravite mog muža, pravu cicamacu, Toma Brenda.
Pa, danas je veliki dan. –Jesi li razmislila šta bi želela? –Želim mačku.
Ne verujem da naša zgrada prima Ijubimce. –Ti poseduješ zgradu.
Stani, zar nisi tražila mačku prošle godine?
Da, a ti si mi kupio stoni fudbal. –Mila, mnoga deca bi ubila za stoni fudbal.
Da, ali niko od mojih drugara ne igra stoni fudbal.
Tako da, ako bar imam mačku, mogu da se igram sa mačkom.
U redu, u redu. Nagodićemo se. –Razmisliću o tome. Šta kažeš na to? Da!
Uzmi joj nakit. Cure vole nakit. –Namesti neke žice na Apple,
nabavi joj prototip novog iPhonea. –Šta kažeš na privatan koncert?
Znaš li koji joj se bend svidja? Ne. –Imam radikalan predlog.
Jesi li probao da pitaš Rebeku šta ona želi? –Da, želi mačku.
To je u tvom rasponu cena. –Prezirem mačke.
Povraćaju svuda po kući. Prosipaju preko svega.
Imam bivšu ženu, ženu i dvoje dece, ne moram još nekoga da hranim. –A poni?
Možeš da se nasmeješ? Zabava je. –Zašto uvek dolazimo ovde?
Rodbina su. Manje ili više. –Na šta laješ? Nema veverica u liftu!
Evo, uzmi ga.
Samo se pretvaraj da se zabavljaš. –Ozbiljno?
Srećan rodjendan!
Volim ovaj godišnji ritual gde Tom zaboravlja Rebekine rodjendane
i ti zaboravljaš da Tom zaboravlja Rebekine rodjendane. –Nekako se setio.
Trebala bi staviti upozorenje. Medisen!
Kada smo se Tom i ja razveli, on je dobio mladju manekenku. –Pocrveneću.
Ako izgubi tebe, onda je pedofil. –Pa, to je romantično.
Hoću da zoveš mog advokata. –Da li dobiješ proviziju?
Lora, dan kada smo se Tom i ja razveli bio je najsrećniji dan u mom životu.
Želim tu sreću za tebe. –Hajde, pomozi mi pre nego što ruke krenu da ti drhte.
Ovo je za put. Ne želim da nas Tom zatekne zajedno.
Šta će uraditi? Razvešće se opet?
Bi on da može. –Hoće li biti neki dečak na zabavi? –Ne.
Puniš 11, Rebeka. –Sad je vreme. Mogu ti pomoći, znaš.
Kao što moja mama pomaže tvojoj mami. –Molim? Nebitno. –Svidja mi se tvoja soba.
Hvala ti. –Moj tata zapravo voli da provodi vreme sa mnom,
tako da nikada ne mora da me potkupi.
Hajde. Nasmeši se za Instagram.
A da joj kupiš plišanu mačku? –Vidiš, tehnički, mačka je.
Ne, tehnički, nije mačka. –Čikago se upravo najavio.
Stanite. Setio sam se, setio sam se, setio sam se. –Baci pogled na Tashirojima,
takodje znan i kao Mačje ostrvo. –Put je gore sa dadiljom.
Najbolji deo, ti ni ne moraš da budeš tamo. –To je interesantno.
Traži mačku svake moguće godine. –Ne možeš tek tako da se izvučeš.
G. Brend, mislim da će činjenica što
imate nas sa toliko vremena i što mislite na ovo, pokazati da vam je zaista stalo.
Ako hoćeš da joj pokažeš da ti je stvarno stalo,
samo joj nabavi ono što stvarno želi. –Mačku.
Bože.
Najbliža prodavnica Ijubimaca, 1,7 milja.
Prokletstvo! –Preračunavanje.
U 0,1 milji, skrenite desno.
Skrenite levo.
Prevod filma je uradio Uki boy, enkodovanje filma i upload Zoran_
Stigli ste.
Bože.
Beži od mene.
Začepi. 'Alo? 'Alo?
O, zdravo. Zdravo.
Izgledate poznato. Da li smo se sreli? –Sumnjam. –Znam vas od nekuda.
Pa, često sam na TVu. –Da! Animal Planet. Volim tu emisiju! –Ne, ne Animal Planet.
Ja sam Tom Brend. Posedujem "FireBrand". Eto ga.
Koristim novine za kutije sa kakom, i vidim vaše lice svaki put.
Vidite, malo kasnim za nešto, pa ako bismo mogli da završimo sa tim? –Mjau! Svakako.
Ne volite mačke, zar ne g. Brend?
Gle, mogu li da odaberem neku? I onda bih da odem.
Ne birate vi mačku. Mačka bira vas. –Donesem milion odluka za ručkom.
Siguran sam da mogu da odaberem mačku. –Vidite ovo? Dopadate mu se.
Otkriva jer ga privlače uznemirene duše.
Iskoristio je već 7 života.
To daje Čikagu najvišu zgradu u Severnoj Americi
što stavlja Njujork i "FireBrand" na drugo mesto. –Trebali bi odabrati činiju.
Nismo dobili kompaniju za komentar.
Ali sa uvodnom ceremonijom samo mesec daleko... "G. Fuzzypants. " –Da. Da. Dobro.
Dobar izbor. –Da. Možete li mi to zapakovati? –Naravno.
Znate, shvatio sam. "Brend" jer je vaše ime Brend.
Ali zašto "Fire"? Koliko vam dugujem?
Pitam jer sam i ja uradio istu stvar, vidite. –Moje ime je Perkins,
pa mi se radnja zove "Purrkins. " –Vidim.
Mi smo kao jaje jajetu. –Da. Zadržite kusur.
Možda ne bi ste to želeli. Molim? –Kasnite, poklon. –Ne želite da kasnite.
Za zabavu?
Tako je. lane, šta je kog vraga?
Okej, mačke. –Uradimo to.
Dobro obavljeno.
Srećan rodjendan, dušo. Hvala. –Okej, prvo parče za rodjendansku curu.
Sačuvaj neko i za taticu. –Stavi u zamrzivač krišku za sledeću godinu. –Šta?
Sačekaj ovde.
Začepi.
Stigao si sa mačkom. –Pametan potez. –Da li je taj novinski izveštaj bio šala?
Tome, možemo ovo da preokrenemo. –Samo pogledaj onamo. –Ta antena je 47 visoka.
Razgovarao sam sa inženjerima,
i ako postavimo podupirne linije, možemo je podići.
To je ono što su uradili u "One World Trade".
Stani. Dovukao si me preko grada na 1.900 metara visine da bi mi to rekao?
To je rešenje. –Ta antena je... Antena?
Hoću najvišu zgradu lane, ne najbolji prijem.
Pa, možda možemo dodati još podova. –Znaš li koliko je planova otišlo u ovo?
Da se dobije dozvola da se gradi na ovolikoj visini?
Zabrljao si. Sada stojimo na drugoj najvišoj zgradi u Severnoj Americi.
Pod dva, jer si bio zauzet pokušavajući da prodaš moju kompaniju meni iza ledja!
Tome... Opremi svoju kancelariju!
Kasnim. Znam. Prestani da zoveš!
Podigni me! Otpuštaš me? –Uzmi mi ruku!
To je bolelo.
Stanje stabilno. –Okej, uradimo to na tri. –Spremni? –Jedan, dva, tri.
Šta sa tim momkom?
Ovaj mališa izgleda dobro.
Taj tip izgleda gore od mene. –I nosi moju odeću.
I to je moj pojas.
Ozbiljno?
Samo je ružan san!
Dobra vest je da je vaš muž prošao kroz zahvat bez komplikacija,
ali dobio je ozbiljnu povredu glave i ne reaguje. –Ne reaguje?
Kada će se probuditi? –Gdjo Brend, muž vam je u komi.
Kada se otok na mozgu smanji za narednih par dana,
onda ćemo moći da vidimo oporavak. –Ali trenutno, nije tamo.
To je zato što sam ja ovde! –Lora, slušaj me! Ja sam!
Hvala Bogu. Čuješ me.
Stani, stani, stani, stani! –Ne, ne, ne, ne. –Nemoj me ostavljati tamo.
Hej, ostavi me sa mnom.
Ćao. –Ćao, dušo. –Mogu li da vidim taticu?
Trenutno spava, pa ne može da priča sa nama, ali možda može da nas čuje.
Ućićemo zajedno, okej? –Hajdemo. Da pogledamo? –Ovo je tako ponižavajuće.
Hej, Lora. Probao sam da ga podignem, ali nisam bio dovoljno jak.
Judo! Ne, nije tvoja krivica. –Čija je ovo mačka? –Mislim da je tvoja.
Mislim da je tvoj tata kupio. Idemo da ga vidimo. –Kupio mi je mačku?
Neverovatno, zar ne?
Rekao sam da ću nazvati.
'Alo, neko, bilo ko. –Zarobljen sam u mačjem telu. –Neka mi neko pomogne!
Ti, u užasnoj zelenoj jakni!
Pa, kako ti je tamo? –Košmar se nastavlja.
G. Brend, ovo nije san. –Možeš me čuti? –Ja sam šaptač mačkama.
I jedinisam koji te može čuti. –Šta si mi uradio? –Nisam ništa. Pao si sa krova.
Dobro! Kako da izadjem odavde?! –Pogrešno pitanje.
Trebao bi pitati, "Kako sam dospeo u ovo?" –Dobro! Kako sam dospeo u ovo?
Ponavljaj to pitanje. –Nadam se da ćeš otkriti. –Šta to znači?
Tvoje telo neće potrajati. –Ako propadne, ostaćeš zarobljen tamo
do kraja tvog života. –Izvuci me odavde, ti... –Smiri se, g. Brend. –Ti si mačka.
Nije smak sveta. –Prezirem mačke! –Zbog toga je ovo tako savršeno.
U redu. –Smiri se. –Mislila sam da će mi tata dati mače.
Neuredan je, zar ne? –Čekaj, hoćeš da ga zameniš? –Ne! –Nisam mislila tako.
U redu, dobrodošla kući, maco.
Možda da ga pustimo da se raskomoti. –Želi da istražuje.
Mogu li večeras da spavam sa tobom, mamice?
Da, mala. –Prijalo bi mi društvo. –Poruka. Da znaju da sam ja.
Napiši poruku. –Jednostavno. "O zdravo, Tom je". "Izbavite me odavde. "
Samo mi treba par reči. –Ništa komplikovano.
Draga Lora, ne paniči. Tom je. –Izgleda da sam zarobljen u telu mačke.
Ovo nije šala. –Tvoj voljeni muž, Tom.
Ok, to nije delovalo. –Mada, nije loše za mačku.
Ironično, stvarno bi mi trebao miš sada.
Mamice, kada će tatica da dodje kući? –Čim se probudi.
Trebali bi da koriste zaista veliki budilnik. –Ti bi bila sjajan doktor.
Šta hoćeš, maco? –Štipaljku za novac, plus lične isprave... –Zarobljen sam u mački!
Hoće da se igra.
E pa žao mi je, maco. Sada je vreme za spavanje. –Ali možemo se igrati sutra.
Sutra?
Okej.
Gde smo ono stale?
Ako sam ja u mačjem telu, da li je mačka u mom telu?
Oduvek sam mrzeo taj tepih.
Ovo je dobar skoč.
Teška noć? –Ne. Samo sam razmišIjao o ostatku svog života kao mačka.
Okej. –Isuse! –Ko je gladan?
Njam, njam.
Izgleda kao da je mačka ovo već pojela. "Bon appétit".
Francuski. To prodaje ovu stvar.
U redu.
Evo tvoje kutije za kaku. –Ne hvala, imam tepih.
Imao sam zaista dobar izgovor.
Evo uprave.
Verovatno misliš da sam luda što plačem na parčem torte.
Ili što ti je muž u bolnici u komi. –Probudiće se. –Zar ne?
Stvarno moram pronaći tog Perkinsa.
Mamurluk!
Zdravo, maco. –Kako da te zovemo?
Ovo je tvoje ime? G. Fuzzypants? –Mrzim karmu.
Ti si najbolji poklon koji sam dobila.
Ne, previše slatko. –To nije bilo smešno.
Čemu se smejete vas dvojica? –Ne mislim da je smešno.
Vidite, ovo je moja tačka gledišta.
Ne trebaju nam visoki usponi, potreban nam je strateški porast.
I to je ono što smo svi govorili.
Ne bismo trebali čak ni da govorimo o tome sad. –Ovo nije kriza. –Ovo je prilika.
Šta?
Šta ti treba?
Ako hoćeš hranu, u činiji je.
Fruity Pebbles or that?
Voćne pahuljice.
Budi mačka, budi mačka, budi mačka, budi mačka, budi mačka!
Ljupko. –Stvarno? Probaj ti.
I, uspeo sam!
I ja sam isto nazvala tvoju mamu. –Samo sam želela da svi budemo zajedno.
Miriše odlično. –Šta kuvaš?
Pečenu mačku. –Možda mu glava nije kako treba u jesen.
Alkoholičar je. Ne mogu ga naterati da jede, ali našla sam prazan bokal,
od 50šnjeg Macallana sa krznom oko njega. –Pa bar ima dobar ukus.
Možda bih trebala da pomešam skoč u njegovu hranu.
Mogu li da se poslužim tatinom kancelarijom na trenutak?
Da, šta je bilo? –Samo hoću da pogledam da da nadjem nešto drugo,
što bi mi pomoglo sa svim tim oko Čikaga...
Da li prave MRL za mačke? –Misliš skeniranje za mačke?
Trebao sam da padnem na noževe.
Biću u kancelariji.
Ćao.
Pa, jesi li sada kao tata? –Na šta misliš? –Jesi li predsednik kompanije?
Ne, radim isti posao, samo, bez tate. –Možeš li izaći uskoro? –Da, za minut.
Potpuno si kao tata.
Lora! –O, sjajno! Satana je svratio na večeru.
Tako mi je žao za Toma. Oduvek sam mislila da će biti skakanje padobranom,
ili da će njegova sekretarica zgrabiti i doneti uzi u kancelariju.
Mislio sam da si umrla od predoziranja botoksom. –Dovela si pse.
Princezo, Dženet!
Znaš da je Tom bez svesti, zar ne? Možeš uzeti slobodno veče.
Neko mora održavati stvari. –Nikada nisam razumela zašto bi uopšte radio za njega.
Mama, ako bi mogli da ne pričamo... Hej. –Ovo nije zdravo.
Kokošija supa za tugu.
Prestanite! Odlazite odavde!
Sedi! –Možeš li molim te da ih izvedeš? Stvarno su ga preplašili.
Imaju veoma jak osećaj za druge životinje. –Gde ti ga je otac nabavio? Zašto?
Da li ga je pokupio na ulici? –Samo je malo neuredan.
Znam da si uznemirena jer ti tata umire... –Ne umire! Samo je bez svesti!
Moja mama kaže da bi tvoja mama trebala da bude više realna u vezi njegovog stanja.
Princezo, Dženet, sedite!
T
O
M.
Medisen, Dejvid, Rebeka, Nikol.
Šta? –Postavila sam mesto za Toma.
To je čudna navika. Nije uobičajeno da je on na večeri. –Medisen, ne večeras.
Rekla bih isto da je on ovde. –Da, zbog toga te niko ne voli.
Ali ima razloga što vidjaš Džoša. –Džoš?! –Ne mogu ni da mislim sada o tome.
Sada je pravo vreme. Nije da te Tom može uhvatiti.
Kome treba kutija za kaku?
Ovaj, Medisen? Bio sam nevaljala maca.
Hej! Ti...
Osmeh!
Izvinjavam se svima. –Čekaj! Šta? –Ništa, mislim da sam videla... Ništa. U redu je.
Lora, ta mačka bi trebala da se smiri. –Hej! –Kupiću ti novu torbu, Medisen.
Unajmi trenera, šaptača mačkama, briga me je!
Hajde da ti napravim još jedan martini. –Da.
Neko bi trebao da priča o praznoj stolici.
Da nazdravimo? Nije budan, mama. –Ovo nije Tomu prvi put u bolnici.
Sećaš se kada je sletao avionom? –Uvek je bio na telefonu, nikada nije spavao.
Znaš šta si me pitao? –Vampir. –Zašto je tata vampir?
Zato što mu je mamica isisala svu krv. –Ostajao bi čitavu noć da radi,
i onda jednog dana, samo bi zaspao na ergometru.
Bio je u bolnici čitave nedelje. –Najbolji odmor koji sam imao.
Ja sam se probudila i zatekla ga na balkonu u četiri ujutru.
Samo je zevao u toranj. –Rećiću ovo za Toma. –Nikada nije postojala druga žena.
Sa mnom, bio je avion. –Sa tobom, veliki oblakoder.
Ignorišite sve što čujete večeras. –Ja nisam uzor, Rebeka. –Navićićeš se.
Šta je sa zdravicom? –Za tatu. Probudi se što pre. Nedostaješ nam.
Ili nedostaješ tvom tornju.
Dobro si spavala? –Rebeka Alison Brend, tvoja mačka je uništila žute strane!
Šta su žute strane?
Mačka koju si doneo, srećna je što si ovde ili bi je do sad već ubio.
Imam plan da pobedimo Čikago. –Samo ga moram proslediti Odboru.
Kada se probudiš, verovatno ćemo biti prvi.
Činimo najbolje što možemo. –Okej. Mnogo vam hvala.
Šta radiš ovde? –Uvrnuo sam zglob. Zato nisam mogao ostati kraj tvog oca.
Vidjaš tatinog neurologa zbog svog zgloba? –Odboru trebaju ispravke na njegov status.
Pa pitaj mene! –Nećemo primati medicinski savet od ucveljenog sina.
To je masivni prelaz za kompaniju. –Kakav prelaz?
Veliki dan u kancelariji. Srećno sa Odborom.
Toliko gubimo. –Dostignemo li 70 metara, bićemo prvi.
Sad, naša struktura ne može podržati drugi pod,
i nažalost, ne možemo samo kuglom za razbijanje na Čikago,
tako da moramo proliti težinu. –Mislio sam da je pravimo višom. –Gubimo na podu,
kupujemo ovo. –To će doživeti pad. –Neće ako koristimo titanijum.
Zašto je ne izgradimo od zlata? –Jako je poput gvoždja i upola lakše.
Ne znam kakav problem pokušavaš da izložiš ovde. –Izvini?
To je gomila privatnih nekretnina na Menhetnu.
Ne možemo dati zakup na penjalice. –Moj otac nije izgradio najviši oblakoder
u Severnoj hemisferi za malo zakupljenog novca. –Nije najviši oblakoder!
Zato što si ti zabrljao!
Vidite. Da je Tom ovde, znate da bi on upravo ovako uradio.
Cenim što želiš da počastvuješ svog oca, Dejvide. –Moramo pregledati knjige.
Naša kompanija ne može da skreće fondove u Tomove omiljene projekte.
Njegova je kompanija! –Hvala, Dejvide. –On nije mrtav!
Mjau. Mjau. –Hoćeš da probaš? –Hoćeš da probaš? –Gospode, pomozi mi.
Okej, hajdemo da probamo "Torba nije kutija za kaku. "
Torba nije kutija za kaku.
G. Fuzzypants je bio poslednja stvar koju joj je otac dao, tako da je baš posvećena.
Želi pažnju, očigledno. –Ovo je naša kćerka, Rebeka. Zdravo.
Rećićeš im svaku reč koju budem rekao!
Dobar potez. Fino. –Probaj ti.
Tvoj otac je kupio ovu mačku u mojoj radnji. Da li si znala to?
Koga briga?! Samo prevedi.
Sećam se, rekao je kako želi da imaš upravo ono što si mu tražila.
Hej, mačja nakazo, nisam te zvao ovamo da bi me ignorisao!
Da li bismo mogli imati momenat privatnosti, molim?
Vi i mačka? –Da. Okej.
Nemaš vremena za igre, g. Brend. –Reci im ko sam! –Nisam tvoj agent za štampu.
Šaptač si mačkama i prilično sam siguran da sam još uvek mačka!
Da li si zapitao sebe, kako si dospeo u ovaj položaj?
Probao sam preko Gugla, ali znaš, ne prave tastature za šape!
Ponašao si se poput zveri i dovodio svoju porodicu do ludila.
Oni doktori te ne mogu držati živim doveka,
prema tome, ako hoćeš da se izbaviš iz ovoga, moraćeš da se ponašaš.
I ako tvoje Ijudsko telo ode, počni da se navikavaš na šape. –Ostaćeš mačka zauvek.
Neću da jedem mačju hranu. –Ješćeš mačju hranu ili drugo.
Imam 10 kila i prekriven sam krznom. –Šta bi još mogao da mi uradiš?
Ova mačka nije popravljena. –Da se nisi usudio.
Da li da ga odvedem kod veterinara? –Perkins... Sačekajmo.
Ako me samo pipneš prstom... Načinio je napredak. –Biće bolji sada.
Ako ne jede njegovu hranu, koristi kutiju za kaku, nazovite me. Sam ću ga podšišati.
Čuješ li, Fuzzypants? –Ja sam šesta najbogatija osoba na Menhetnu!
Ljubimac sa dobrim ponašanjem donosi Ijubav i komfor u kuću.
A to je ono što je sada tvojoj porodici potrebno, pa hoćeš li se ponašati?
Moraš biti mačka.
Okej, biću mačka. –Ponašaj se.
Nema šišanja!
Sve najbolje.
Sve najbolje. –Ko mora biti popravljen?
Da, miris lososa stvarno ume da očara.
Gospode, pomozi mi.
Kako mačke jedu ovo?
Ah... Ne mogu.
Umirem od gladi.
Hajde. Hajde, Fuzzypants, možeš ti to. Hajde. –Stani, stani mirno.
Stani mirno, stani, stani mirno! –Ovo treba da bude zabavno?
Samo me udavi. –Prevod filma je uradio Uki boy, enkodovanje filma i upload Zoran_
To je već bolje. –Vidi. –Ozbiljno?
Dobra maca. –Javno ponižavanje.
Ćao, Džoš. –Džoš? –Imam nešto što ti moram pokazati. –Vidi, ne mogu da nastavim ovo.
Ne, ne prihvatam "ne" kao odgovor. Već sam na putu. –Da, neću...
Napisaću ti adresu, okej?
Nemoj ni da pomišIjaš na to. –Hajde, silazi odatle. Moram da idem. –Hajdemo.
Tražiš nešto?
Dodji, maco. Dodji, maco. Dodji, maco. Dodji, maco. –Mac, mac, mac, mac.
Izvini, draga. –Mac, mac. Dodji maco, maco.
Od svih mačaka na svetu, naravno da je Tom odabrao tebe. Ti si baš poput njega!
To je ono što ti pokušavam reći! –Tvrdoglav i sebičan i rasipnik!
Ali evo razlike. –Zabranjeno mi je da kastriram svog muža!
Baci ih.
Dobra maca.
Razbio sam!
Izvinite, ko ste vi?
Ko ste vi? –Ne tiče vas se.
Dobili smo samo jedan dan u Ohaju, pa... –Prodaješ kompaniju! Nazvaću te posle.
Sečeš knjige, okupljaš Ijude,
i doveo si kampanju Goldmana Saksa u prostoriju za konferenciju.
Uzimamo "FireBrand" javno. –Sa CEO u komi? Izgledi da se oporavi...
Kada se bude probudio... Ako. –Otpustiće sve do jednog od vas. –Proračunat rizik.
Dejvide, kada ovaj dogovor prodje, tvoja porodica će napraviti bilione.
Samo uzmi novac. Ne duguješ Tomu Brendu ništa.
Ćao, Džoš. –Ovo je lepo. –Divno, zar ne? –On je neki model?
Čekaj dok vidiš ovaj pogled.
Ćao, Džoš. Ćao. –Moramo da popričamo. –Hajdemo unutra. –Ne, možemo i ovde.
Gde, na travi? –Znam da smo u ovome mesecima,
i ti mora da si nestrpljiv u vezi neke odluke. –Ne mogu da nastavim da te vidjam.
Lora, samo baci pogled na...
G. Fuzzypants? –Stvarno? –Šta ti radiš ovde?!
Znaš, izlazak iz grada je stvarno dobar za Ijubimca.
I ovo mesto je baš danas izašlo na tržište.
Tržište? Ne mogu više da gledam ni jednu kuću! –Šta?
Kada nas je Medisen upoznala, rekla je da si spremna da je kupiš.
Mislila sam da jesam. –Nova kuća, nov posao, bila sam spremna da napustim Toma.
Napuštala me je... –Pa šta se promenilo?
Promenilo se to da imam ovog dlakavog gremlina, i čak i kada me prati,
stalno me podseća, na zadnju stvar koju je Tom učinio za kćerku, i volim ga.
Volim i ja tebe. –Moram da idem. Nikad nisam prestao.
Jesi srećan sada? –Ne dok nisi i ti.
Doktore Kol? –Loše vesti?
Rebeka, upravo sam posetila tatu. –I dalje spava.
Oporavlja se, zar ne? –Njegovo telo biva bolje, ali on i dalje dugo spava,
dr Kol ne zna hoće li se probuditi. –Ali mogao bi. –Mogao bi.
Mama, onda će biti dobro.
Tata toliko radi, samo mu treba dodatnog sna.
Tako mi je žao, srce. –Ne sada.
Šta?
Šta nije u redu?
O, brate.
Ja sam idiot.
Trebao sam biti bolji otac.
Hej... –Mama mi je rekla da ti je potrebno društvo sada, pa koristim svoje vreme.
Volela bih da budem sama.
Trebala bi da odeš da se umiješ. –Plakanje stvarno ne ide uz tvoj ten.
Propala je.
Hej!
Tvoja glupa mačka je uzela moj... –Zašto bi podelila ovo?
Htela sam da pokažem nekim dečacima. –Ako vide da si ranjiva,
hteli bi da brinu o tebi i... –Poslala si ovo polovini našeg razreda.
Bila je to šala. –Znaš šta, tata mi je u bolnici! –Objasni šalu meni.
Samo sam pokušavala da pomognem. –To je ono što prijatelji rade.
Znaš šta, moja mama je prijateljica sa tvojom mamom, i vidjam te ovde često,
ali prestani da se pretvaraš, Nikol. –Mi nismo prijateljice!
Ne mogu da verujem da si to uradila!
Dobro uradjeno, ali zašto si joj zgrabio telefon? –Zato što sam tvoj tata.
Livanto, okolo i balansirano. –Ne mogu da se igram, g. Fuzzypants.
To je bio pravi odgovor.
Ako je ovo potrebno da se postane čovek,
biću najbolja mačka koja je ikad živela.
Donela sam nešto što će te probuditi. –Pozivnica za veliko otvaranje
za najveći svetleći gromobran u Severenoj hemisferi.
Fali mi da delim stvari sa tobom, Tome.
Zato moraš da se probudiš. –Neću da idem tamo bez pratioca.
Da li procenuješ to? –Samo sam ponovo hteo da pogledam tatine fajlove. –Okej.
Da li je sve u redu?
Zaključali su investitore jutros.
"FireBrand" ide u Njujoršku razmenu skladišta. –Kada?
Otkriće kada budu otvorili toranj. Ian nam je potpuno radio iza ledja.
Okupio je Bensona i Stejna i ostale iz Odbora uz tajni dogovor.
Ispostavilo se da je Ian radio na tim planovima mesecima
i samo čekao pravi trenutak.
Tom bi ih ubio. –Briga njih.
Da li je ostavio neke smernice ili tako nešto? –Postoji volja, ali on nije mrtav.
Da, znam, znam. Znam. –Samo se nadam da ovde ima nešto
što bi mi pomoglo da se izborim sa tim.
Bestraga. Svuda sam.
Dejvid Brend. –Trebaće ti povišica.
Ali prvo, da ti damo unapredjenje.
Dejvid gura fajlove legalno. Pobediće ovo.
Sve dok možemo do tržišta, on ne može ništa.
Artikli inkorporacije. Gde li su?
Našao sam ovo u Tomovom stolu. –Ostavlja sve svoje akcije Dejvidu.
Da li je revizor našao nešto poput ovoga? –Nije. –Dejvid zna. Mora da zna.
Da zna, ne bi smo bili ovde. –Nikada nisam video Toma da grli Dejvida.
Nisam baš neki što grli. –Doveo ga je da radi iz te ostave za metle.
I dalje sam hteo da nazovem Dečije usluge.
Pa onda, nikada nisam video ovo. A ti? –Nikada.
Svi cenimo kako vodite ovu situaciju.
Da se Tom ne izbori, mi bi smo hteli da ti preuzmeš kormilo. –Okej, hvala.
Drži se tamo.
Hej, mama. –Dao sam ti ključeve za multibilionsku kompaniju,
a ti zoveš tvoju majku? –Da li još uvek imaš fajlove od razvoda? –O, da.
Princezo, Dženet, zavežite!
Čitava evidencija kompanije za prvih deset godina je ovde.
Verovatno bih se trebala rešiti svega ovoga, ali čini me nostalgičnom.
Zbog tate? Njegovog novca. –Barem imaš polovinu.
Ne znam kako je to izveo, da izgradi kompaniju od grebanja.
Nikada nije došao kući, Eto kako je izveo. –Zašto radiš ovo?
Čekaš da ti kaže "Dobar posao"? –Zato što ti tvoj otac nikada to neće dati.
Šta je ovo? Pa... –Šta? –Kada je tvoj otac počinjao,
nije mogao da smisli ime za kompaniju, i onda jednog dana, ti si ga nacrtao.
Nikada nije bio tu, ali te je voleo.
I tvoje je kompanija, isto. –Imenovao si prokletu stvar.
Neuobičajeno je za kompaniju da se toliko interesuje za pacijenta.
Tom nije bio samo šef, već i prijatelj. –Želim da znam kako mu je.
Mogao bi se probuditi sutra ili da ostane ovakav zauvek. –Zaista ne znamo.
Pa, kakvi su izgledi? Teško je reći. –Sa ove tačke, manje od 1%?
Ako ste završili svoju istragu, ne znam šta još želite.
Zabrinut sam da dajete njegovoj ženi lažnu nadu. –Rekla sam joj da ne znamo.
Znate, to zvuči kao da bi moglo da bude bilo kako. –Ne mogu joj reći šta da radi.
Samo hoću da joj kažete istinu.
Odugovlačiti ovako je teško za ovu porodicu. –Samo razmislite o tome.
Lora, tako si lepa. –Da li sam ti to dovoljno govorio?
Samo hoću da kažem da mi je... –Žao mi je. –Zdravo. Dodji ovamo.
Nisam raspoložena da poludim večeras. –Dobar momak.
Pretpostavljam da ti ovo nije lako, g. Fuzzypants? –Da upoznaš ovakvu porodicu?
Treba li ti zagrljaj? –Nekome treba zagrljaj večeras?
Okej. –Ovo je posebna prilika samo za nas.
Nemoj reći. –Nažalost, nemam kome da kažem.
Kako ti se ovo čini, a? –Veoma, veoma tužno.
Laku noć.
Volim te.
Lora. –Lora, probudi se.
Da li pokušavaš da mi budeš frizer?
Halo? –Pošalji ga pravo gore.
Imaš kompaniju na prodaju? –Ne, večeras je otvaranje tornja
i nisam video tvoje ime na spisku. –Ne izlazim mnogo. –Voleli bi smo da te imamo.
Sigurna sam da bi voleo. –Lora, svima nam mnogo nedostaje Tom.
I možda ovo nije na meni da kažem, ali trebaš znati. –Neće se vratiti. Mama?
Vrati se u tvoju sobu, Rebeka! –O čemu on to govori?
Samo se spremi za školu, u redu dušo?
Ti ne znaš šta govoriš. –Doktori kažu da on ima šanse. –Shvatam. Da sam ti,
učinio bih sve da ga zadržim živim. –Ali to može potrajati mesecima. Mogu da čekam.
Ili godinama. I nikada se neće probuditi. –I Rebeka, treba da tuguje,
ne može to da radi ako čeka na oca koji se nikada neće vratiti kući. lane, nemoj...
Ne!
Skidaj ovo sa mene!
Molim te! Sklanjaj ovu zver sa mene!
U redu, u kavez. –Šta sam ja uradio? –Ideš u kavez.
Ta mačka je divlja i trebaš da je se rešiš. –Ovo je potpuno novo odelo!
Izgrebao te je pre mene. –Lora... Nisam budala.
Nisi ovde zato što brineš za mene, ili za Rebeku ili za Toma.
I neću da isključim svog muža da bih ti pomogla oko suštine!
Ćao, mama. Sačekaj mila, otpratiću te do škole.
Ne, u redu je, mama. Ima samo par blokova a ja imam 11. –Okej.
Shvatam. Želiš da zaštitiš Rebeku. –A ja želim da zaštitim kompaniju.
Ali oboma nam treba ista stvar.
Dovidjenja, lane.
Gde mi je čisto odelo? –G. Koks, vi ste najavljeni na tornju.
Da, znam. Reci Odboru da ću kasniti. –Oni su u kancelariji g. Brenda. Šta?
Ali pomerila sam vam sastanak sa projektantom dogadjaja.
Zašto niste na tornju? –Sazvao si sastanak. Nisam sazvao sastanak.
Dejvid je sazvao sastanak. –Kada si mislila da mi kažeš?
Rekao je da mu samo treba Odbor.
Procenila si.
Gde je Odbor? –Poslao sam ih na vrh tornja.
Žao mi je što su propustili tvoj sastanak. –U redu je. Obavićemo to tamo.
Imaćemo malo glasanje. –Da, znaš, ti ne ideš na otvaranje.
Stvarno? I g. Brend neće zadugo raditi za nas. –U pravu je. Ja posedujem kompaniju.
Ne još. Molim vas, ispratite ga sa poseda. –Ne dirajte me.
lane, uradiš li ovo, krenuću na tebe sa armijom advokata. –Samo napred. Tuži me.
Učini to sutra, kada obojica budemo bogati.
Stvarno misliš da možeš da ukradeš "FireBrand" sa par izbacivača?
A ti misliš da možeš da me zaustaviš sa porukom od tatice?
Otac ti umire. Izgubio si njegovu kompaniju.
Na kraju krajeva, ti nisi Tom Brend.
Vidi ko se vratio. –Znao sam da ćeš se vratiti.
Vidi ko je ovde.
Šta mogu da učinim za tebe, rodjendanska curo? –Hoću da uzmete mačku nazad.
Šta je uradio?
Bio je sjajan. Samo... –Mislila sam da bi možda hteli da ga uzmu
i možda bi mu bilo bolje da se vrati ovamo. –Stalno mi ih vraćaju.
Neke mačke ne prihvate novu porodicu.
Kada sam ti upoznao oca, mislio sam da će uspeti.
Znam da je blesavo, ali ponekad osetim kao da me moj tata gleda kroz mačku.
Nedostaje ti. –Da. Mnogo volim mog tatu. –I on voli tebe,
ali nije dovoljno samo reći nekome da ga voliš. –Moraš to pokazati. Ponekad,
Ijubav znači žrtvu. –Moraš pokazati.
Kada ste došli kući, razgovarali ste sa njim.
To je ono što radim. Ja sam šaptač mačkama.
Da, ali vi ste pričali sa njim kao da je osoba.
Da li je ova mačka moj tata? –Perkinse, slušaj. Moraš joj reći. –Šta misliš? Pa,
čini da osećam da je moj tata oko mene više nego što je bio pre. –Ponekad,
poželim da je moj tata više kao mačka.
Ali stvarno samo želim mog tatu nazad.
Izvini me na minut.
Nešto ću ti pokazati.
Odmah ću se vratiti.
Čekajte.
Trebao bi da ostaneš sa nama. –Mačji život je mnogo bolji. –Hvala, ali ne hvala.
Hladni smo, sebični, i Ijudi nas i dalje vole. –To nije ono što ja želim da budem.
Mogu li dobiti ovaj ples?
Jasno.
Rebeka će me ubiti.
Halo?
Hej, sve u redu?
Još uvek želiš da vratiš mačku?
Ne. –Ako želiš da vratiš tatu, trebala bi da ideš.
Mislim da mu ponestaje vremena.
Tata, kada budu otvorili toranj večeras...
Spusti se.
Ne vidimo uopšte nikakvu moždanu aktivnost.
Prosto ne želim da vam dajem lažne nade. –Postoji mogućnost da se ne vrati nazad.
Mama, tata je dalje ovde! –Možete li nam dati minut?
Sećaš se kako se mačka čudno ponašala? –To je zato što je to tata.
Rebeka... Čuj, mogu ti to dokazati. –Hajdemo da popričamo ispred. –Hajde.
Mama, ne izmišIjam. –Vidi, znam kako se osećaš. I meni isto nedostaje.
Videćeš, mamice. Stvarno je živ u toj mački.
Zeznuo sam, tata. –O čemu govoriš?
Celog života sam čekao na znak da te učinim ponosnim.
Kada sam ga najzad našao, izneverio sam te. –Sve sam izgubio.
Ne mogu da živim sa tim.
Ne znam jesi li još uvek tamo, ali nećeš propustiti ovo.
Zato što ću izvesti moj prvi skok.
I moj poslednji skok sa ovog tornja. –Ne, Dejvide!
Zbogom, tata. Volim te.
Pa kako ovo deluje? –Morate potpisati saglasnost. –Saglasnost?
Isključiće me? –I potom ćemo isključiti respirator. –Tatice!
Mama, sećaš se kako smo tata i ja znali da plešemo?
Da Samo gledaj, okej? Pokazaćemo ti, okej? –Tata, dodji ovamo. –Tatice. Tatice.
Moramo pokazati mami naš ples. –Dodji ovamo. –Tatice.
Ljubav znači žrtvu. –Ljubav znači žrtvu! –Tatice! Tatice!
Provešću ostatak svog života u kutiji za kaku. –Tatice. –Tatice!
Tatice! Tatice, dodji ovamo! Moramo da joj pokažemo!
Tatice! Tatice, šta radiš? Moja beba.
Dušo, žao mi je.
Hvala. Zar nije prelepa? 1.900 metara stakla i gvoždja.
Sada, možete reći da sam malo brojčani tip,
tako da za mene, ova zgrada je više od nasledja.
Njenih 2,8 miliona kvadratnih metara od netaknutog poslovnog prostora.
Pre nego i što presečem traku, zakupili smo 65% od najviše zgrade u Njujorku.
I već smo u pregovorima za ostatak toga.
Možemo biti mnogo više. –Ali ova kompanija je veća od zbira svojih delova.
Iza pravog stanja, prošle godine, uživali smo rekordnu zaradu.
Globalna maloprodaja. –Ali pre nego što započnemo sa velikom objavom,
imamo specijalnog gosta koji bi voleo da kaže par reči.
Molim pozdravite gradonačelnika Edvardsa. –Hvala, lane.
Njujork... –Rećićemo tati koliko ga volimo.
Dejvide?
Voleo bih da uzmem momenat... Hej. –Probudi se ti tamo. Pusti me unutra.
Za sanjara koji je sve ovo učinio mogućim.
Tom Brend. –Sada ću ovo prepustiti gdinu Koksu.
Svi bismo voleli da je Tom ovde, ali neko mora da preseče traku.
Ma daj!
Čekaj! –Hvala Bogu da ste ga našli. –Ovo čudo je vaše?
To je g. Fuzzypants. Stalno beži. –Kakvo je to ime Fuzzypants?
Molim vas. –Hvala. –Ti mali Hudini.
Neće vam više smetati. Obećavam. –Pokušao je da me ogrebe.
To mora da je bilo tako strašno za vas. –Fuzzypants. –Hvala.
To je bio odvažan potez koji si napravio tamo, g. Brend. –Hvala, Perkinse.
Da nije bilo mene, ostao bih u bolnici. –Izgleda da se selim u tvoju radnju. –Ne,
zato što nećeš uspeti. –Šta? Čekaj!
Čekaj, ovo je najbolji deo.
Ne. Da zovemo kontrolu za životinje? –Imamo tasere. –Tačno. Učinimo to.
U redu maco, samo stani mirno.
Tužna stvar je ta što nikada neću da vas otpustim. –Probićemo Internet.
Izvini! Izvini! –Da li si morao baš da potrefiš čir?!
Vidi, ti idiote! –O, Bože.
Imamo čoveka na krovu. Trebaće nam vatrogasci, bolničari...
I kontrola za životinje. –Imamo čoveka na krovu. Imamo čoveka na krovu.
Ko je na krovu? –Skočiće!
Dejvid!
Da nisi pomislio na to.
Gdine, sidjite odatle. –Istupite sa platforme.
Dejvide, čekaj!
G. Fuzzypants?
Moj sin...
Postao si sasvim čovek.
Prevod filma je uradio Uki boy, enkodovanje filma i upload Zoran_
Mjau, to je bolelo. –Tome? Tome? Tata! –O, dušo. Toliko si mi nedostajala.
Dobro je videti Tomovog duha živog i zdravog.
Čim se obezbedjenje pobrine za ovo...
Hajde.
Dobro veče svima. –Čujem da Ian ne želi da priča o Čikagu.
Znate. možda nemamo najvišu zgradu, ali imamo najvišu zgradu
od kako je baza skočila. –Aplauz za Dejvida Brenda!
Sa ponosom mogu da objavim da sutra, FireBrand...
FireBrand je oduvek bio porodični posao i ništa to neće promeniti.
Vidim da je Odbor ovde. –Hajdemo da glasamo. 51% protiv izlaska u javnost.
A ti si otpušten. Srećno. –Hvala vam mnogo! Ian Koks, dame i gospodo.
Podržite mališu.
Lora? –Dejvide. Dejvide, probudio se. –Tvoj tata je budan.
Okej, odmah dolazim tamo.
Dobrodošao nazad, tata.
Ne, mogu da vodim SEC. –Samo me poveži na telefon sa Goldmanom... Gdine...
Možda bi ste hteli da prekinete. Izvinite?
Neće vam se svideti gde će ovaj razgovor da ode. –Hvala. Izvini, neki ludak.
Čuj, i dalje ga možemo odvesti na sud.
lane... lane? –Budi iskren.
Ne znam kako ćeš se izbaviti iz ovoga. –Mrzim mačke.
To je ono što ovo čini savršenim.
Verovatno bi ste želeli da čujete kako sam naučio nešto, da sam se promenio...
Pa, i dalje mislim da su mačke užasne,
da će vas jesti dok spavate, kada ostanu bez hrane.
One su sebične životinje. To je sigurno. –Ali ja nisam jedan od njih.
Ne više.
Budi miran. Tišina.
G. Brend. –Izgledate kao nov čovek.
Šta mogu da učinim za vas? –Znam da ne možemo zameniti Fuzzypantsa,
ali pitali smo se... –Ako imate nekog psa. –Ne.
Ali baš juče, jedan prijatelj je navratio. –Iskoristio je svojih osam života,
i rekao mi je
kako bi voleo da provede svoj zadnji život
sa tobom. –Fuzzypants!
Znači, to nije onda pas.
Preuzeto sa www.titlovi.com