www.titlovi.com
31. januara, 2011. zbog pada potražnje za gipsanim pločama,
Američka gipsara zatvorila je fabriku u Empajeru, Nevadi, nakon 88 godina.
Do jula, poštanski broj Empajera, 89405, povučen je iz upotrebe.
Prevod: Admir Destani (Dartanjan)
Ovo je novac koji ti dugujem. -Hvala.
Čuvaj se.
ZEMLJA NOMADA
Kakvo je ovo dete Što na počinak ide
Na Marijinom krilu spava
Koje anđeli bodre himnama milim
Dok pastiri čuvaju stražu
Ne vidim vašu rezervaciju.
Na spisku sam Amazon Kamperforsa.
Probajte sa MCD. -Evo ga.
Dobro jutro svima. Kako ste?
U redu. Preći ćemo na bezbednosnu meru.
Kontakt tri tačaka.
Zašto je kontakt tri tačaka bitan?
Da ne bi pali niz stepenice. -Da ne bi pali niz stepenice.
Mogu li da pretpostavim da ga se pridržavate?
Ovo je Karl. -Zdravo.
Ovo je Anđela. Dag, Rajan, Tereza.
Keri. -Drago mi je.
I tvoja stara drugarica. -Linda Mej. Ja sam Fern.
Moja drugarica, Fern. -Pozdrav svima.
Imam još jedan tekst "Smitsa".
Kada se smeješ i plešeš, i najzad živiš,
začuj moj glas u glavi i misli lepo o meni.
I ovaj koji mi najviše znači:
"Dom", je li to samo reč,
ili je to nešto što nosiš u srcu?
Taj mi se sviđa. -I meni.
Njegovi tekstovi su jako duboki.
Prethodni vlasnik je držao dušek pozadi,
ali meni to nije odgovaralo.
Želela sam da napravim krevet sa fiokicama ispod.
Spreda za odlaganje posteljine i jednu sa suprotne strane.
Jako pametno. -Slažem se.
Vidiš ovo?
Ovo je muževa kutija za pecanje. Stavila sam rezu
i kada je otvorim stvori se još više prostora.
Lepe stvarčice čuvam unutra.
Tanjire koje mi je tata poklonio. Kupovao ih je po rasprodajama.
Kada sam završila srednju školu, poklonio mi je čitav set.
Baš su lepi. -Nije loš, a?
Zove se "jesenje lišće".
Nemam ih mnogo, ali...
Kako si nazvala kombi? -"Izvidnik". -Moćno ime.
Jeste moćan.
'Ej, šta to radiš?
Medvedi koji se trenutno nalaze u utočištu za polarne medvede su mahniti
i biće zatvoreni dok se ne primire,
što može potrajati i do trideset dana.
Fern? - Ćao, Brendi. -Ćao.
Zdravo, devojke.
Kako si? -Dobro.
Drago mi je što te vidim. Kako si?
Dobro, hvala. -Lepo izgledaš. Ošišala si se. -Da, skratila sam je.
Sviđa mi se. -Hvala. -Ponovo radiš za Amazon?
Da. -Sviđa ti se? -Da, lepo plaćaju.
Jesi li još uvek u kombiju?
Da, parkirana sam kod Dezert Rouza.
Danas smo prolazile tamo. Zar ne, devojke? -Kako ti je mama?
Odlično je, mnogo joj nedostaješ.
Poruči joj da i ona meni nedostaje. -Hoću.
Ako ti treba krov nad glavom,
možeš da dođeš kod nas, brinemo za tebe.
Hvala. Ne brinite. Obavestiću vas, obećavam.
Dobro. Ćao. -Vidimo se, Obri.
Još uvek si najpametnija u školi? -Može se reći.
Sećaš li se bilo čega u vezi lekcija koje sam te podučavala?
"Sutra, sutra i sutra,
a sva naša prošlost je osvetlila budale prašnjavim putem do smrti.
Gasi se, svećo kratka!"
To je jako dobro. Hvala ti. -Hvala vama.
Mama kaže da ste beskućnik, je li to istina?
Nisam beskućnik. Samo nemam kuću. To nije isto.
Ne brinite za mene. Dobro sam.
Pre nego što sam počela da radim u brzoj hrani,
bila sam u potrazi za poslom i popunjavala sam aplikacije.
Bilo je to 2008. i prolazila sam kroz gadan period.
Pomišljala sam na samoubistvo.
Odlučila sam da ću kupiti bocu pića
i ugušiti se plinom.
Ispiću tu bocu do dna.
Ako se probudim, zapaliću cigaru i sve nas dići u vazduh.
Pogledala sam u moja dva voljena psa.
Mog koker španijela i moju pudlicu.
Nisam mogla to da im uradim.
Pomislila sam,
ne mogu to ni sebi da uradim.
Bližila sam se 62 godini,
i na internetu sam proverila naknadu od socijalnog osiguranja.
Pisalo je 550$.
Fern, radila sam čitav svoj život.
Teglim od svoje 12. godine.
Podigla dve kćeri, nisam mogla da verujem.
Preko interneta sam videla jeftin život kamperaša od Boba Velsa.
Mogu da živim u kamperu i putujem,
a da ne moram da radim do kraja života.
SNNT je kamp za početnike nomade...
Bob Vels liči na Deda Mraza. -Je l' da? Svi to kažu.
Šta "SNNT" znači?
Sastajalište nomada na točkovima.
U Kvorcsajtu je, u Arizoni, usred pustinje.
Na zemlji BLM-a. Trebaš da dođeš. Napraviću ti mapu.
Ne verujem da ću ići.
Nadam se da hoćeš. Napraviću ti mapu za svaki slučaj.
SNNT je sistem podrške ljudima kojima je pomoć odmah neophodna.
Vidimo se sledeće godine, Fern.
Srećan praznik. -I tebi, Dag.
Karl je imao moždani udar. -Je l' mrtav? -Nije.
Došla je njegova ćerka i odvela ga na istok.
Nisu poveli psa?
Nisu mogli. Bi li ga ti udomila?
On je stvarno dobar pas. Jako umiljat. -Ne, ne.
Znači, odlaziš u četvrtak, je l' tako?
Završila sam Amazon juče. -Amazon plaća do četvrtka.
Nakon toga je 375$ mesečno.
Postoji li popust ako ne koristim elektronski otpad?
Zato što imam samo kombi. -Ne, ali pošto imaš kombi
lako ti je da odeš na jug u toplije krajeve.
Da, ali želela sam da potražim ovde posao.
Srećno sa tim.
Teška su vremena. -Ćao, Peti. -Ćao, Fern.
Vidimo se dogodine.
Moj muž je radio u rudniku u Empajeru.
Nekoliko godina sam tamo radila u ljudskim resursima.
To mi je bio posao za stalno. Radila sam i dosta honorarnih.
Kasirka u dućanu u Empajeru.
Bila sam učiteljica na zameni u školi pet godina.
Beše rudnik u Empajeru se zatvorio
i svi zaposleni su moraju da se premeste?
Da, pre oko godinu dana.
Au. Kada želite da počnete sa radom?
Iz ovih stopa?
Trenutno vlada kriza.
Možete razmotriti zahtev za prevremenu penziju.
Ne verujem da ostvarujem prava i...
Treba mi posao. Volim da radim.
Nisam sigurna koji posao bi mogli da obavljate.
Zdravo!
Ja sam Rejčel. Menadžer sam ovde u "Pop Piku".
Ćao, ja sam Fern. -Ćao, Fern.
Pitala sam, i rekli su mi da mogu ovde da prenoćim.
Dobrodošli ste, ne smetate.
Ali da znate, noću ovde ume da bude jako hladno.
Ledeno hladno. -Da se zaključiti.
Ne bih da vas slučajno uvredim, baptistička crkva je malo niže.
Imaju slobodne krevete.
Biću dobro. -U redu. -Hvala.
Tu smo ako vam zatrebamo. -Hvala.
Tako mi je drago što si došla.
To je Bob Vels. -Sedi ovde. Zadrži stolicu.
Problem je ne samo što prihvatamo
tiraniju dolara, tiraniju tržišta.
Oberučke je prigrljujemo. Sa radošću uzimamo jaram tiranije dolara
i živimo sa njime do kraja života.
Pomišljam na analogiju o zaprežnom konju.
Zaprežnom konju koji je voljan da radi do smrti.
I zatim ga puste na pašnjak. To se događa mnogima od nas.
Ako nas društvo odbacuje
i šalje nas zaprežne konje na pašnjake,
mi ćemo se okupiti zajedno i brinuti jedni o drugima.
Titanik u vidu naše ekonomije tone.
Moj cilj je da nabavimo što je više čamaca za spašavanje
i ukrcamo što je više ljudi moguće na njih.
Šta je to? -Ovo je vegansko.
Ne, ja sam mesojed.
Svejedno vam hvala. Lepo izgleda.
Još jedan mesojed? -Ona je mesojed.
Hoćeš još?
Ona voli ljuto. -Korijander? -Ne.
Ja sam vijetnamski veteran.
Imam posttraumatski stresni poremećaj.
Smeta mi buka. Velika masa ljudi. Vatromet.
Imam kamionet i kamper. Mogu da živim ovde.
Da budem spokojan.
Najzad sam bila ubedila deku, tatu i mamu da kamperom obiđemo zemlju.
Ali onda im je oboma saopšteno da imaju rak.
Umrli su u razmaku od tri nedelje.
Počela sam da gledam klipove Boba Velsa o obitavanju u kombiju.
Te sam kupila moj kombi, "Farba".
Jer je on moja nova gajba.
I započeh putovanje isceljenja pre dve godine.
Dvadeset godina sam radila u jednoj korporaciji.
Moj prijatelj Bil radio je za istu firmu.
Imao je oboljenje jetre.
Nedelju dana pred penziju,
zvali su ga iz ljudskih resursa u bolnicu
i hteli da sa njim porazgovaraju o penziji.
Preminuo je deset dana kasnije.
Nikad ne zaplovivši jedrilicom koju je držao ispred kuće.
Sve mu je promaklo.
Pre nego što će umreti, rekao mi je: "Ne gubi vreme, ženo."
Penzionisala sam se što sam brže mogla.
Nisam želela da moja jedrilica čami ispred kuće kad umrem.
Tako da...
I nije.
Moja jedrilica je ovde u pustinji.
Ne mogu da zamislim kroz šta prolaziš.
Gubitak muža i gubitak čitavog grada,
prijatelja, sela i...
Takav gubitak je teško breme.
Voleo bih da imam prost odgovor za tebe.
Mislim da si došla na pravo mesto da nađeš odgovor.
Mislim da će ti povezivanje sa prirodom
i istinskom zajednicom umnogome pomoći.
Ćao, Fern. -Ćao, Linda.
Pridruži nam se. -Ne, idem malo u šetnju.
Brzo se vraćam.
Ljudi mi se često jadaju kako moraju da žive u gradu.
Želeli bi da žive ovde ali ne mogu.
Kako izbeći čuveno kucanje na vrata?
Stoga sam razvio ono što ja zovem "Deset zapovesti nevidljivog parkiranja."
Izvuci ga i zabodi. Moraš da proširiš rupu.
Tako je! Bravo.
Zatim moraš...
Volim ovaj način života.
Oličenje je slobode, lepote i povezivanja sa zemljom.
Međutim, postoji uslov.
Morate da naučite da brinete o svojim sranjima.
Većina nas koristi kofu od 20 litara.
Većina nas je u kombijima. Ili nečemu većem.
Ja sam u Prijusu.
Koristim kofu od osam litara.
Ako imate problem sa kolenima, koristite kofu od 30 litara.
Zdravo, Fern. -Zdravo, momci.
Imam ovo za tebe. -Hvala.
Bolje uzmi ovaj. Taj je pomalo čudan.
Tvoj je? -Aha.
Svaki kombi ima crnu rupu, naročito moj.
Jednom sam imao sedam ovakvih otvarača za konzerve.
Meni se to ne dešava.
Menjaću se za podmetač za šolju, ja ih pravim.
Može. Je l' ovo heklano? -Ne, nešto drugačije.
To je lepo.
Ide sa mnom. Vidimo se. -Zdravo.
SAJAM REKREACIJSKIH VOZILA
Izgleda da posao neće biti...
O ne, klizi.
Primate li rezimee?
Ostaviću vam, čisto da ga imate.
Ne, samo idite... -Na internet? -Da.
Prodajem četiri za sto dolara.
Jesi li osetila? -To radi ljudima.
Uplašilo me je. -Plaši ih.
Znate li koliko para ima ovde?
Kao da su dinosaurusi.
Pazite. Pazite gde stajete.
Dobrodošli.
Kao u diskoteci. -Bože dragi!
Osvetljenje je prelepo.
Mašina za pranje i sušenje. -O, Bože! -Zezaš me.
Dame, kuda ćemo? -Havaji.
Ne. -Da. -Kako ćemo preko vode?
Nećemo na istočnu obalu.
Nemaju dovoljno velikog prostora da se uparkira ovo čudo.
Ovo je magični autobus kojim se možemo odvesti na Havaje.
Ponovo krećemo na put
Idemo na mesta gde nikad nismo bili
Idemo na mesta gde možda više nećemo otići
Jedva čekam da krenem na put
Poput cigana čergara idemo putem svojim
Ponovo sam na putu
U Kvorcsajtu, Arizoni,
pogotovo u Kvorcsajt jahting klubu,
linijski ples je deo tradicije. 'Ajmo, narode!
Izgleda da su ti noge utrnule.
Nisu. -Sigurna si?
Dobro.
Zdravo, Fern.
Milina.
Zarad vaše bezbednosti dok ste na putu.
Ukoliko imate pitanja
u vezi sa sistemskim dizajnom, održavanjem i problemima,
navratite već danas i doterajte vaše vozilo.
Pomoći ćemo vam da iskoristite ono što vam priroda besplatno nudi.
Rone, dođi načas.
Ovaj momak ima jako lepe stvari.
Ovo su Nudo i Roksi. Ron. -Kako ste, Rone?
Pokušavamo da zaradimo za gorivo.
Odlična izrada.
Vidi, Rone.
Zdravo, gospođo.
Da nemate možda cigaru?
Naravno. Da ti pripalim?
Je l' ti treba? -Može. Hvala.
Kako se zovete? -Fern. -Ja sam Derek.
Drago mi je što sam vas upoznao. -Takođe.
Šta je, zaboga?
Fern je, Svenki.
Zar ne vidiš zastavu? -Znam, izvini stvarno.
To znači da ne želim da me uznemiravaju. -Treba mi prevoz do grada.
Zašto? -Probušila mi se guma.
Pa, zameni je. -Nemam rezervnu.
Nemaš rezervnu gumu, a nalaziš se u vukojebini?
Možeš da umreš ovde. U divljini si. Daleko od svih.
Možeš da umreš ovde, razumeš li to?
Moraš da imaš načina da zatražiš pomoć.
Rezervna guma mora da ti je uvek pri ruci. -Cenim to. Hvala.
Možeš da mi se odužiš.
Spremam se za put, pakujem se.
Imam dosta posla, a malo vremena.
Možeš da mi pomogneš da završim. -U redu.
Stvarno to cenim.
Moj predlog ti je da ne koristiš AAA.
Nabavi neki satelitski servis za praćenje.
Moramo da namočimo šmirglu. Mora dobro da upije.
Prekrićemo branik s nečim da ga farba ne isprska.
Preko ovoga ćemo plastiku. -Moram nešto da kažem.
Ovo je mnogo komplikovanije nego što sam mislila.
Jako je komplikovano.
Trebaće dosta vremena da se ukloni sva oljuštena boja.
Dakle, okrećeš mi leđa? -Ne okrećem ti.
Kada završimo sa svime ovime, daću ti preostalu farbu.
Trebaće ti jer ti kombi izgleda... izdrndano. -Nije tačno.
Samo mu treba pranje. -Uzmi moju farbu.
Izdrndan.
Fern, Svenki je.
Šta je? Sprečena sam. -Odakle mi ovol'ko stvari?
Nakupe se. -Odakle mi?
Okačila sam na Fejsbuku
da poklanjam sve ovo i zamolila ljude da ih uzmu ako žele.
Ovo mi se sviđa. -Uzmi je.
Zezaš? -Tvoja je. -Baš je udobna.
Lepo izgledaš u njoj.
To su crveni, beli i plavi jaspis.
Šta je to? -Okamenjeno palmino drvo.
Ovo je deo iste stene.
To je još jedan crveno, beli i plavi...
Šta ti je? -Nije mi dobro.
Dođi da sedneš.
Šta se dešava? Šta ti treba?
Glava me ubija i muka mi je.
Hoće li voda pomoći? -Bogme, hoće.
Pazi na ruku.
Jesi li dobro?
Valjda sam dobro.
Dobro si?
Prilikom odstranjivanja raka pluća,
doktori su mi rekli da se proširio i na mozak.
Dali su mi svega sedam ili osam meseci života.
Žao mi je.
Otići ću na putovanje. Vratiću se na Aljasku
kako bih osvežila neke lepe uspomene.
Radi ono što moraš.
Imam knjigu koja se zove "Poslednji Izlaz" od dr Kevorkijana.
Neki ga nazivaju "Doktor Smrt".
Govori o mnogobrojnim načinima na kojima možeš okončati život.
Čuvam je u slučaju da mi ponestane ideja.
Ali ne želim više da budem zatvorena u bolnici.
Neka, hvala.
Ove godine punim 75 godina.
Imala sam dobar život.
Nagledala sam se lepih stvari na kajakanju.
Videla sam porodicu losova pored reke u Ajdahu,
velike bele pelikane koji su sleteli blizu mog kajaka u Koloradu.
Izdvojila bih i stotine gnezda lastavica
koje sam pronašla na zidu jedne litice.
Lastavice su letele svuda okolo.
Odražavale su se u vodi.
Izgledalo je kao da ja letim s njima, i da su one svuda oko mene.
Mladunčad su se izležavala, ljuske od jaja su iz gnezda padala u vodu.
Bilo je čudesno.
Dosta toga sam proživela. Moj život je potpun.
Da sam umrla tada, tog istog trenutka,
ne bih žalila.
Možda kad umrem moji prijatelji će se okupiti oko vatre
i baciti kamen u nju u znaku sećanja na mene.
Želim samo da vidim nešto novo.
Sada ga povučeš, i zakočiš.
Vidi ovo.
Moja baka mi je to napravila i poklonila.
Uživajte i čuvajte ga. -Hvala vam.
Mislio sam da je ljubav večna
Hoćeš li mi reći gde sam to pogrešio
Molim te, odgovori mi, ljubavi moja
Ako si srećnija bez mene
Praviću se da mi nije stalo
Ali ako još uvek misliš o meni
Molim te, uslišaj molitve moje
Znaš da su iskrene nakane moje
I da nije kasno za nas dvoje
U svom bolu obraćam se tebi
Mogu li nešto da ti kažem, Svenki? -Šta?
Često mislim na svog muža, Boa.
Kada mu se na kraju skroz pogoršalo,
primao je morfijumsku infuziju u bolnici.
Sedela bih tamo noću i...
I dolazila u iskušenje da izvadim kanilu.
I pustim ga da ode.
Možda sam trebala više da se potrudim.
Mogao je da ode ranije bez tolike patnje.
Možda on to ne bi želeo.
Možda je želeo da ostane sa tobom što je duže mogao.
Sigurna sam da si se dobro brinula o njemu.
Jesam.
Doviđenja, Fern.
Jeste li za piće?
Može zdravica za naše prijatelje?
One koje nisu više sa nama.
Siguran sam da znate na šta mislim.
Prijatelje koji su morali da odu, koji su u našim srcima.
Slušaj moj bluz
Vidiš li krv u mom pivu?
Pomozi mi da se smejem bolu
Pomozi mi da smehom razgonim suze
Fern!
Kako si? -Hvala ti od srca.
Ova je crna.
Halo, kafa?
Znam te. -Zdravo, Dejv, zar ne?
Fern? -Da. Imam tvoj otvarač za konzerve.
Sada radiš ovde? -Da, prva godina. Može kafa?
Može.
Crna, izvoli. Dodaj nešto ako želiš.
Vidimo se. -Ugodan dan. -Ja sam domaćin kampa.
Vodi računa da uvek nosiš rukavice.
Zdravlje pre svega.
Dolaze nam ljudi iz celog sveta.
Duni malo u njih.
I zidove isto? Ili samo tu srebrnu stvar?
Da, i zidove.
Gde još možeš da vidiš ovakvu lepotu?
Samo ovde, u pustari.
Mi smo kučke iz pustare.
Kakvih ljudi ima! To je skoro puna vreća burita.
Oprostite. -Da?
Da li ste vi domaćini kampa? -Da, ja sam Fern, ono je Linda Mej.
Kako ste? -Rukovala bih se,
ali bolje ne. Ne želiš da diraš ovo. -Nestala nam je struja.
Pokušavamo da organizujemo rođendan naše ćerke.
Je l' došla? -Jeste.
Hoćeš da ti privežem jedan i za zglob?
Na kojoj ruci želiš? Toj?
Dobrodošli u spa centar.
Treba mi dobrovoljac iz publike.
Uzmite mene. -Dobro.
Zar vam nije odmah bolje?
Kako se zovete, gđice? -Linda. -Linda.
Mogu li da vam pomognem? -Da, došli smo zbog obilaska.
Obilazak počinje za 15 minuta. -Da sačekamo ovde?
Sačekajte ovde ako želite. Imamo odličnu mapu parka.
Imamo i raspored ovdašnjih letnjih događaja.
Uzmite ih ako želite.
Izvolite. -Hvala.
Ovo će biti jako uzbudljivo.
Protrljajte zajedno dva kamena.
Gledajte kako se drobe.
Zato je tako lako
paleontolozima da nađu fosile ovde. -Kakve su ono rupe u stenama?
Dobro pitanje.
Nekada je vazduh ispunjavao te stene.
Kao mali džepovi ili mehurići gasa.
Bili su zarobljeni unutar stene.
Hej.
Jesi li našla nešto zanimljivo?
Stene.
Poslaži to, Greg.
Pozdrav zemaljskom brodu. -Za zemaljski brod.
Hvala. Hvala.
Učini ti glas piskavijim.
Ovo je moja zemlja u Arizoni.
Mogla bih da sagradim zemaljski brod.
Kuća je potpuno samostalna.
Sagrađena od guma, boca i konzervi.
Ne zagađuje okolinu.
Samodovoljna je. -Tako je.
Izgleda kao umetničko delo sagrađeno sa dve ruke.
To je nešto što mogu da ostavim unucima.
Kuća će stajati tamo generacijama.
Sve će nas nadživeti. -To je dobro.
Sada sam u igri.
Kada omatoriš, razviješ ličnost.
Nećemo se videti neko vreme.
Dođi da me vidiš.
Možeš da ostaneš koliko god želiš.
Kad god želiš.
U redu? -Hvala, Linda Mej.
Hvala tebi. Mnogo toga si mi dala.
Ćao, Fern. -Hej.
Išao sam do benzinske pumpe
i mislio sam da je pametnije da ne voziš
noću kroz park da bi kupila cigare, pa sam ti uzeo ovo.
Šta si uzeo? -Štapiće sladića.
Ne mogu to da pušim. -Znam.
Možeš da ih žvaćeš, smanjiće ti zavisnost.
Neću ostaviti pušenje, Dejve.
Znam, ali... probaj ovo.
Dobri su i za probavu.
U redu, hvala. -Šta to radiš?
Imam mrave. -Mravi nisu problem.
Jesu. U hrani su mi.
Mogu sama, hvala.
Gde da stavim kutiju?
Izvini, Fern. Izvini. Nisam znao.
Odmakni se!
Ne moraš da vičeš.
Odmakni se. -Dobro, idem.
Zatvorili smo.
Vi ste jedan od onih sretnika iz SAD-a.
Iz Obećane zemlje. Jesam.
I možete da putujete gde god vam duša poželi.
Ponekad vas nazivaju "nomadima",
ili ljudima koji nemaju dom.
Vidim da nosite burmu. Da li ste udati?
Jesam, ali mi je muž preminuo.
Onda... -Ne skidam je.
Ta burma je krug i nema kraja.
To znači da vaša ljubav nema kraja.
Možda nećete moći da je skinete, i da pokušate.
Mislim da ne mogu.
Lepo je uređeno.
Ima divertikulitis, što je zapaljenje creva.
Ranije u toku dana je operisan laparoskopski.
Operisan je?
To! Nudle! -Dobro dođu kad si bolestan.
Krekeri. I za tebe...
Moj omiljeni. -Znam.
Hvala, Fern. Kakvi su ti dalji planovi?
Idem u Nebrasku za berbu.
To neće početi pre oktobra. Šta je s tobom?
Počinjem da radim u supermarketu. Kao i lane.
Raspitaću se da li imaju još jedno mesto.
Za mene? -Da.
Parking im je boli glava.
Uživaj u kolačićima.
Kako ide? -Ne žalim se.
Jedan...
Majkle? -Kako je? -Dobro. Mogu li da uzmem ovaj lik i paradajz?
Hvala.
Nisam oduševljena. -Staviću ga sa tvoje desne strane.
Drži joj lice podalje od mene.
Bože, pomagaj. -Zar nije lepa?
Malo se šalim, ali ne mnogo.
O ne, steže me jako ruku.
To sam ja.
Nije je uhvatio.
Kako je grozno.
Izlazi odatle, Džeri, izlazi!
Izlazi! -U redu je, Fern!
Šta je to? Čime ga to hrani?
To je zec. -Liči mi na pile.
Želi tebe, želi tebe sledećeg.
Ulazi unutra, ne želim da se okomi na mene.
Probiće staklo.
Pravilo od pet sekundi.
Nisu stvarno bilo ovoliko veliki.
Eno je tamo. -Tačno iznad naših glava.
To je zvezda Vega.
Udaljena je 24 svetlosne godine.
To znači da svetlo koje gledate ostavila je Vega 1987.
Tek je stiglo? -Tek je stiglo.
Teleskop je uperen ka Jupiteru.
Jupiter je najveća planeta u našem sunčevom sistemu.
Nakon eksplozije zvezda izbacuje atome i plazmu u svemir,
ponekad slete na Zemlju, neguju tlo.
Oni postaju deo vas.
Ispružite ruke i pogledajte u zvezde.
U vašim rukama su atomi zvezda
koje su eksplodirale eonima ranije.
Žao mi je, zatvorili smo.
Tražim Dejva. Ja sam njegov sin.
U kuhinji je, iza blagajne. -One tamo? -Da.
Obreo sam se već ovde.
Stvarno? -Da, par puta.
This place man,
Ne znam kako iko može da se veže za ovo mesto.
Pa, postoje i gora mesta.
Znaš li koji je dobar način za upoznavanje mesta?
Sastanci anonimnih alkoholičara. -Stvarno? -Bar za mene.
Dok sam bio u bendu, putovali smo svuda.
Sastanci AA su bili deo rutine.
Sjajan način da se upoznaju ljudi i mesta.
Kakva je pljeskavica?
Tvoj matori je dobar kuvar.
Nije neka nauka spremiti pljeskavicu.
Njegova žena Emili. -Slatka je. Nadam se da je starija nego što izgleda.
U drugom je stanju. -Postaćeš deda.
Kada joj je termin?
Ne znam. Dve nedelje. On je sada je na putu kući.
Želi da pođem sa njim. -Trebaš da ideš.
Bio sam...
Zamera mi što nikad nisam bio tu
kada je bio mlad.
Trudio sam se da budem tu kada je bio stariji, ali...
On je terao po svome, a ja po svome.
Valjda sam zaboravio kako da budem tata.
Uglavnom, to mi nije išlo od ruke.
Ne opterećuj se previše. Idi, budi deda.
Hoćeš li sa mnom?
Možda mogu u posetu nekad.
Sjajno.
Zdravo. -Laku noć.
Ako svratiš u posetu, biće još ovakvih!
Uspela si, Svenki.
Uradiću "Velika Dž" ovde za Džordžiju.
I velikog buldoga ovde za "Džordžija Buldogse".
Bože!
Noćno parkiranje, ne možete da spavate ovde.
Odlazim, odlazim.
Za delove i ruke to je 2.300$ plus porez.
Proverio sam vrednost vašeg kombija.
Sa tom kilometražom, možete da izvučete pet hiljada najviše.
Preporučio bih vam
da uzmete taj novac i uložite ga u novo vozilo kao...
Ne mogu to da uradim.
Ne mogu, jer, vidite...
Potrošila sam gomilu novca i vremena na enterijer,
dosta ljudi ne razume vrednost toga.
Ja živim u njemu.
To je moj dom.
Zašto ga samo ne pošalješ?
Vratiću ti, Doli, slušaj, vratiću ti.
Uskoro ću opet raditi za Amazon, imaću da ti vratim.
Čim dobijem ček...
Tvrdoglava sam? A ti si prava kučka!
Zdravo, Fern.
Zvono radi.
Ja ga nisam čula, tako da... hej!
Napravila sam svoju čuvenu tortu sa četiri jaja.
Doli će iseći svima po parče.
Stavi je tu. -Ovde?
Ukusno izgleda. Hoću ovu.
Ta je tvoja. Staviću tvoje ime na nju. -Sa duplim sirom.
Molim te. -Hoćeš sir?
Dve kriške, moliću.
Ovo je moja sestra, Fern. -Fern. -Ja sam Džim.
Drago mi je. Ovo je moja žena, Pem.
Zdravo. Mokre su mi ruke. -Džim i Džordž rade dugo zajedno.
Džordž nam je prodao našu prvu kuću, tako smo počeli saradnju.
Jesu li vam pričali kako su se upoznali? -Ne.
Ja sam je upoznala sa Džordžem,
njega sam znala od ranije.
Izvela sam je napolje i rekla joj:
"Džordž je moj dobar prijatelj.
Ne želim da ovo zezneš.
Ako nisi sigurna u vezi sa njim, nemoj ovo da zezneš."
I nisam zeznula. -Odgovorila si mi: "Šta to pričaš?"
Koliko godina ste vas dvoje zajedno?
Trideset i kusur godina. -Na kraju je dobro ispalo.
Preuzela sam stvari u svoje ruke nakon famoznog upoznavanja.
Nema na čemu. -Situacija se sada popravlja,
cene skaču, od 2012. od zime.
Voleo bih da smo imali novac 2008. i pokupovali sve i sada prodali.
Izgleda da cene nekretnina na kraju uvek planu.
Ne želim da ti kontriram, ali moram.
Čudno je što ohrabruješ ljude
da ulože životnu ušteđevinu, uz to još i zaduže,
samo da bi kupili kuću koju ne mogu da priušte.
To je poprilično uzak pogled
na ono čime se bavimo. -Da li je ograničen?
Nismo svi u poziciji da
batalimo sve i put pod noge. -Misliš li da sam to uradila?
Batalila sam sve i put pod noge?
To sam uradila? -U redu, izvini.
Nomadi se ne razlikuju puno od pionira.
Mislim da je Fern deo američke tradicije.
Meni je to fenomenalno.
Drži.
Hvala.
Znaš da ću ti vratiti? -Da.
Hoću. -Aha.
Zašto se ne useliš kod nas? -Ne mogu ovde da živim.
Ne mogu da živim u ovoj sobi, spavam u ovom krevetu.
Hvala, ali ne mogu.
Znam da nismo zanimljivi kao ljudi koje srećeš.
Ne radi se o tome. -Baš o tome se radi.
Uvek je primamljivije ono napolju.
Otišla si od kuće čim si mogla.
Udala si se za Boa nakon nekoliko meseci poznanstva.
Zatim ste se preselili Bogu iza nogu.
I nakon što je Bo preminuo ostala si u Empajeru.
Naprosto, ne razumem. Mogla si da odeš, ali...
Vidiš, zato ne mogu da dođem ovde.
Nikada ti ranije nisam ovo rekla, možda sam trebala.
Kada smo odrastale
bila si ekscentrična prema drugim ljudima. Možda se doimalo čudnim
ali to je zato što si bila odvažnija i iskrenija od svih ostalih.
Mogla si da me vidiš kako se krijem od drugih.
Nekad si to viđala i pre mene same.
Trebalo mi je to u životu.
Ti si mi sestra.
Volela bih da si mi bila blizu sve ove godine.
Ostavila si veliku prazninu za sobom.
To ide meni na dušu.
Zdravo, hoćeš sendvič? Jesi li gladan?
Poznata si mi.
Da, ja sam Fern. Radila sam u "Ti Roku" u Kvorcsajtu.
Pomogla si Nudlu da proda svoje kamenje tamo?
Da. -Jesi li za pivo?
Može, zameniću se za sendvič.
Izvol'te. -Hvala.
Zima je, bolje da sediš kraj vatre.
Muče me kolena, hoćeš li mi pomoći? -Naravno.
Mogu sama. Hvala.
Dala si mi upaljač u Kvorcsajtu.
Imaš li ga još uvek?
Ne, davno je otišao, ali imam ovo za tebe.
Zadrži ga.
Hvala, baš je lep.
Kakav je ovo kamen? -To je kost dinosaurusa.
Stvarno? -Ako oni lažu mene, ja lažem tebe.
Gde su ti roditelji? -U Viskonsinu.
Brinu li sad za tebe?
Nisi usamljen?
Imaš li devojku negde?
Ruku na srce, imam jednu.
Živi u Nort Kantriju, na maloj farmi.
Tamo je srećna.
Pišem joj pisma. -Bistar momak.
Veoma dobro, pisma su lepa. -Ne umem da pišem
ni o čemu do čega joj je stalo.
Jesi li probao sa pesmama?
Ne mogu reći da jesam.
Doduše, ne znam nijednu.
Znaš li ti?
Može li jedna koju sam koristila za bračni zavet?
Kada nisam bila mnogo starija od tebe.
Mogu li da je čujem?
Samo da je se prisetim.
Da te s letnjim danom uporedim?
Ti si krasniji i blaži od njega
Pupoljke maja strašni vetri smlate
I vreme leta kratko je odviše
Ponekad oko neba jara rubi
A često zlatni lik potamni neba
Sve što je lepo lepotu i gubi
Kad slučaj hoći il prirodi treba
Svenuti neće večno leto tvoje
Niti lepota, a i smrt se neće
Hvaliti da ti pokri tamom boje
U večnost, pesma, i tvoj lik odneće
Dok oko vidi i dok dišu ljudi
S pesmom će ovom tvoj lik da se budi
(Šekspirov Sonet 18)
Fern. -Zdravo.
Došla si. -Da.
Vau. -Da, lepa je.
Uđi. Ja ću... -Dobro.
Ovo je Emili. Moja snaja. -Drago mi je.
Dobrodošli.
Narode, ovo je Fern.
Zdravo, drago mi je. -Takođe. -Dobrodošla.
Džejmsa poznaješ. -Zdravo, kako si?
Hvala na pozivu.
Je l' to mališa? -Ovo je Danijel, to je mališa.
Kaži "ćao". -Ćao, Danijele. -Kako si putovala?
Dobro, malo čupavo na kraju. Put je katastrofalan.
U tvom kombiju? Čuli smo za njega. Voleo bih da ga vidim.
Upoznaću vas nekom prilikom. Hvala.
Odakle si? -Ono je Piter. -Zdravo. -Šta ćeš da popiješ?
Može voda, hvala. -Stiže voda.
Jesi li dugo na putu? -Da, radila sam jedno vreme,
ali sam u pokretu od našeg prethodnog susreta.
Izvoli.
Idi kod mame.
Probušena ti je guma. -Molim?
Imaš probušenu gumu na kombiju. -Nisam primetio.
Jer ostaješ. -Da.
Dobro. -Nisam očekivao...
Nisam mislio da ću provesti još jednu noć pod krovom.
Ovde je jako lepo. -Možeš da ostaneš.
Dobro, hvala, taman da operem veš.
Mislio sam, da ostaneš duže.
Imaju gostinjsku kuću.
Ozbiljan sam. -Šta oni imaju da kažu na to?
Već sam ih pitao.
Sviđaš mi se.
Dobra si osoba.
Slažeš se sa ljudima u većini slučajeva.
A ja...
Volim kad sam sa tobom. Šta je? Šta je?
Ne želiš da budeš cmizdrav, želiš da budeš ovakav.
Nekad poželiš da skočiš u okean
Uzmi ga, možda se malo umorio.
Moram u kuhinju.
Tako.
Nemoj dugo.
Važi?
'Ajde, idi. -Dođi, dođi.
Vidi šta ga ih je.
Koliko ih imate?
Ne znam sad tačno.
Ona je prelepa, vidi joj perje.
Hvala. -Treba joj još nadeva...
Kukuruz? -Malo kukuruza.
Kako se to zove? -Hvala, Fern.
Sos?
Ala je sočna ova ćurka.
Izvrsna hrana. -Hvala Ema, hvala Džejmse.
Želeo bih da kažem nekoliko reči...
Za dolazak Fern.
Za ovu porodičnu gozbu.
Prinovu i stare znance.
I sve između. Dobrodošla, Fern. -Hvala ti puno.
Srećan Dan zahvalnosti.
Doneo sam kroasane.
Sviđa mi se to ime, Empajer.
Imalo smo aerodrom, javni bazen, teren za golf. -Lepo zvuči.
U kakvoj ste kući živeli? -Sasvim običnoj.
Montažna. U stvari, bila je posebna.
Živeli smo na periferiji.
Naše dvorište je gledalo na ogromno prostranstvo.
Pustinja i samo pustinja, sve do planina.
Nepregledna čistina.
Baš mi je drago što si ovde.
Dejvu si jako draga. -Stvarno? -Da.
Često te spominje.
Srećna Nova Godina!
Jer je volela kamenje.
Vidimo se kasnije, Svenki.
Bo nije nikad upoznao roditelje, niti je imao dece.
Da nisam ostala. Da sam otišla,
bilo bi kao da nije ni postojao.
Nisam mogla da se spakujem i odem.
Voleo je Empajer.
Uživao je u svom poslu.
Voleo je život tamo i svi su ga voleli.
I ostala sam.
Isti grad, ista kuća.
Moj otac je govorio:
"Ono što pamtimo, nikad ne umire."
Možda sam isuviše vremena provela sećajući se.
Znaš na šta mislim? -Jašta.
Mogu da se poistovetim.
Skoro i da ne govorim o svom sinu.
Ali danas bi...
Danas bi proslavio 33. rođendan.
Pre pet godina, oduzeo je sebi život.
Još uvek mi je teško da to izgovorim.
Dugo vremena...
svakim bogovetnim danom sam se pitao:
"Kako da živim, kad njega nema?"
Odgovora nije bilo na vidiku.
To su bili teški dani.
Ali...
shvatio sam da mogu da mu odam počast
time što ću pomagati i služiti ljudima.
To me gura kroz život.
Nekim danima, to je sve što imam.
Ima mnogo ljudi naših godina koji su skrhani tugom i gubitkom.
Mnogi od njih nikad to ne prebole.
I to je u redu.
To je u redu.
Jedna od stvari koju najviše volim kod života
je što nema poslednje zbogom.
Upoznao sam na stotine ljudi i oni nikad ne kažu poslednje zbogom.
Ja uvek kažem, "Vidimo se kasnije".
I tako i bude.
Bilo da su meseci u pitanju, ili godina, nekad više godina,
ponovo ih vidim.
Mogu da pogledam niz put, i da budem siguran u svom srcu
da ću ponovo videti svog sina.
Videćeš Boa ponovo.
I prisetićeš se vašeg zajedničkog života.
Sigurno ti ništa od ovoga ne treba?
Neće mi više trebati.
Neće mi faliti ama baš ništa.
Pa, vidimo se kasnije.
POSVEĆENO ONIMA KOJI SU MORALI DA ODU
VIDIMO SE KASNIJE
ZEMLJA NOMADA
Preuzeto sa www.titlovi.com