www.titlovi.com
Uoči I svetskog rata, bivša Otomanska imperija je bila blizu kolapsa.
Sudbina grčke, asirske i jermenske manjine, postavljena je kao zalog.
Siroun, Južna Turska
Prevod: ~Zen Master~
Naše selo smešteno je u visokim planinama Južne Turske.
Pola je tusko, pola jermensko. Ja sam bio lokalni apotekar.
Dvesta godina Bogosijani su spravljali lekove
po formulama naših predaka.
Jednako smo tretirali Muslimane, Hrišćane, bogate i siromašne.
Svako jutro i veče. Ponosio sam se našom profesijom.
Ali pripremati napitke sa travama i mineralima, nije bilo dovoljno.
Velika želja mi je bila da studiram medicinu
u državnoj školi u Konstantinopolju.
Ali nikada nisam mogao da platim školarinu.
Zato sam odlučio da se verim sa Maral
i iskoristim miraz da platim školarinu. -Izvoli, čaj.
Hvala.
Mogu li da te pitam nešto? Želiš li stvarno da uradiš to?
Zajedno ćemo izgraditi budućnost. Maral i ja.
Zavolećemo jedno drugo i ti ćeš biti ponosna na nas.
Daj ovo pismo svom stricu Mesrobu. On je uticajan u Konstantinopolju,
ali nikada nije zaboravio na
svoje korene. On će se pobrinuti za tebe.
Bićeš ponosan na mene, oče.
Bogosijani će doneti modernu medicinu u Siroun.
Zapamti, Bog ti je dao ovu misiju. On će te blagosloviti i zaštititi.
Zdravo. Kakav dan.
Najbolje vino, najbolja hrana i savršen brak.
Hvala ti na velikodušnosti, Harut.
Karin, to je to. Hvala.
400 zlatnika, po dogovoru. Za budućnost moje kćeri i veru u tebe.
Utroši ih mudro. -Nećete zažaliti, gospodine.
Doktorske studije uglavnom traju tri godine,
ali znam da ih mogu završiti za dve. Maral, brzo će to proći.
Nedovoljno brzo.
Svaki dan ću se moliti za tebe.
Hvala ti.
Idem na Veliki bazar. -Ne, oprosti. Ne, hvala.
Prijatelju, imam najpovoljnije cene. -Ne, ne.
Najbolje cene. -Ne, idem tamo. -Jermenski pas će te opelješiti.
Lopove, vrati se u svoju jazbinu. Uvek mi krade mušterije.
Šta želite da kupite? -Da li ste vi g. Mesrob Bogosijan?
Mesron Bogosijan, da. -To je račun? -Ne, ne.
Ovo je od mog oca, Vartan Bogosijana. Ja sam Mikael.
Ti si Vartanov sin? -Da. -Pa što ne kažeš?
Govori glasnije! Dođi ovamo! -Zdravo, striče.
Dobro jutro. -Hvala. Izvoli.
Evo je moja slatka Jeva.
Kaži zdravo rođaku Mikaelu. -Zdravo. -Izvoli.
A ovo je moja lepa žena, Lena.
Mikel Bogosian, Vartanov sin. -Mikael? -Da.
Dobrodošao u naš dom. -Hvala. -I moj dragulj, Tamar.
Zdravo, drago mi je. -Kakav pogled.
Tu je Evropa, tamo je Azija. Ceo svet ti je pod nogama, Mikael.
Učini nas ponosnim.
Koliko ti je staro to odelo?
Dođi u moju radnju. Moramo te obući kao doktora, zar ne?
To je učiteljica od devojaka. Ana Kesarijan, kći velikog violiniste.
Upravo se vratila iz Pariza.
To su tvoje beleške? -Da.
Znači, već si studirao medicinu? -Da, to je moja strast.
Ženska anatomija, to je moja strast.
Ne zanima me medicina. Otac mi je dao dva izbora, ovo ili vojska.
Emre Ogan. Ti? -Mikael Bogosijan.
Dobro jutro, gospodo. Dobrodošli na Državni Medicinski Fakultet.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Nismo se upoznali. Ja sam Mikael Bogosijan, Mesrobov nećak.
Ana Kesarijan. -Lepo je upoznati vas. -I vas.
Jeste li za kafu?
Molim vas. -Da, hvala.
Vi ste umetnica? -Trudim se.
Mogu li da pogledam? -Molim vas.
Odlične su. -Hvala.
Mesrob mi reče da ste iz Sirouna.
Da, iz Sirouna sam. -Moji su iz sela Ardo.
Da, bio sam u Ardou. -Jeste? -Da, ja sam lokalni apotekar.
I postaćete doktor, do je divno.
Da, uradiću to i vratiti se u region i otvoriti kliniku tamo.
I ja nameravam da se vratim i budem ponovo sa porodicom.
Vreme je za ples. -Da! Pre časa svako jutro plešemo.
Oslobađa dušu odavde, preko ekstremiteta
ruke, mozga, noge. To je duhovno i lekovito.
Zašto nam se ne pridružite? -Ne, ne. -Hajde, rođače, pleši sa mnom.
Divno je. -Dobro, jesi li za ples?
Idemo lagano da mu pokažemo.
Dakle, ispružimo ruke gore, prema vetru.
Zatim, plešemo kroz šumu. -Kroz šumu.
Kroz cvetna polja. -Kroz cvetna polja.
Sada ga uzmimo u naramak
i bacimo ih u nebesa.
Odlično mu ide. Dobar je plesač. Dobro, doviđenja. -Doviđenja.
Lekovito je.
Preminuli je umro od kancera creva.
G. Bogosijan, uklonite slezinu.
Vrlo dobro.
G. Ogan, možete li da uklonite leziju na tankom crevu?
Leziju? -Tumor.
Hej! Hajde.
To je bio izmet. -A šta si mislio da je u crevima?
Dođi. -Mikaele. -Ana!
Baš lepo iznenađenje. Kris, Mikael je nećak od g. Bogosijana.
Kristofer Majers. -Drago mi je. -Legendarni Kris Majers.
Emre Ogan, poznati plejboj, posetilac rupa punih opijuma.
Kako i zašto su te dođavola pustili unutra? Lepo je videti te.
Mogu li ti predstaviti gđicu. Anu Kesarijan.
Konstantinopolj je blagosloven vašom lepotom, gđice Kesarijan.
Drago mi je. -Pridružite nam se, molim vas. Gospodine!
Tako sam srećna što se srećemo kada ne predajem. -Da, iznenađujuće.
Kris je uvaženi novinar Asošijeted presa.
Upoznali smo se u Parizu kada je moj otac bio vicekonzul.
Njegov otac je bio špijun.
Zato si ti dobar saputnik u piću.
Zdravica, za stare i nove prijatelje. -Živeli. -Živeli.
Šta te dovodi ovamo, Kris? Ratna pitanja?
Cenjeni reporter dolazi na istok. -Rat je došao na istok.
Ovo mesto je tako dosadno. -Istina, znam savršeno mesto.
Pelin je ljubav koja rasplamsava vatru.
Ne, ne, ne.
Bravo!
Pleši sa mnom. Hajde, molim te. -Ne umem. -Naučiću te.
O, ne. Jadni Mikael.
Treba mu pomoć.
Zamenimo se.
Lepo se ponašaj. -Kako si? -Mislim da sam bio napadnut.
I ja tako mislim.
Bravo.
Kakva noć. -Da. -U nedelju mi je rođendan.
Moja porodica je organizovala žurku u Ciragan palati.
Morate doći i spasiti me od mog oca i njegovih gostiju. Molim vas.
Dobro. -Pa hvala. Hvala puno. Hvala ti.
Hvala i tebi.
Učinio si da se osećam kao da sam kod kuće. Mnogo ti hvala.
Hvala. Laku noć -Dobro jutro.
Mikael! Došao si.
Srećan rođendan. -Hvala. Izgledaš fenomenalno. -Hvala ti.
Pridružite nam se, molim vas. -To je moj otac.
On je fanatik. Poštedeću te hladne prezentacije. Dođi.
Dragi moji, ovo je moj prijatelj i mentor, Mikael Bogosijan.
Drago mi je. -Eno je Ana. Sama.
Izgleda da me je Kris ostavio. Oprostite. -Glupan.
Šampanjac? -Vodu. -Zdravo, Ana. -Zdravo, Mikaele.
Ovo je Ana Kesarijan. -Drago mi je da sam vas upoznala.
Čujem francuski naglasak.
Živela sam u Parizu godinama, ali ja sam ponosna Jermenka.
Ovo je divan dan, generale. -Imamo flotu koja čeka vaše brodove.
Želiš li da pobegneš od Nemaca nakratko?
Mislim da bih voleo. -Prošetajmo.
Radim skice za neke pariške časopise i američke novine.
Imaš sreće što si proputovala svet.
Majka mi je umrla kada sam imala deset godina,
pa me je otac vodio sa sobom kroz celu Evropu.
Svirao je vladarima, kraljici Viktoriji.
Bio je sjajan.
I onda...
Onda je insistirao da ostanem u Parizu i studiram na Sorboni.
To sam i učinila. Ali...
Bila je to velika greška. -Zašto?
Zato što se ubio. Upao je u dugove.
Ja to nisam znala. Da nije bilo Krisa, poludela bih.
Zaista mi je žao.
Bože, šta je to bilo?
Kris! -Gde si bila? -Malo smo prošetali.
Lepo izgledaš. -Hvala. Jesi videla?
Jesi li video? Nemački borbeni brodovi, poklon od turske mornarice.
Savršeno nevin poklon.
Od tevtonskih... prijatelja za tursku mornaricu.
Turska ima pravo na jaku mornaricu.
Carstvo mora da zaštiti svoje granice.
Otomanska imperija želi svoje granice da protegne
od Atlantika prema Indijskom okeanu. I šta ova gospoda Nemci
žele od vašeg sultana je da proglasi svetski rat protiv
nevernika, Britanaca, Francuza i Rusa.
Vidim da tu ne uključuje svoju Ameriku,
kao da ih je strah da se bore protiv nas.
Kada bi se Amerika pridružila ratu,
slavili bismo uskoro vaš poraz u Berlinu.
Pazite na ton g. Majers, nije ovo Pariz.
Naravno da nije, izvinite. -Izvinjavamo se.
Možda je Berlin. Počinje da liči na Berlin.
Gospodo, proslavimo ovaj veliki dan.
Kris, rekao si što si hteo. Rekao si svoje.
Jermeni ne pevaju? -Da, tačno, ti si neupućeni stanovnik.
Ti ćeš prvi otići kada izbije rat. -Kris, molim te. -Ana!
Dozvolio sam besu da me zaslepi.
Ne mogu da podnesem aroganciju Nemaca. -Njihovu aroganciju?
Uvredio si mene, moje prijatelje i muka mi je od tvog pijančenja.
Ne mogu to više da podnesem. -Prestaću da pijem.
Čula sam to i ranije. -Ne, kunem se.
Molim te, sedi.
Žao mi je. Želela si da dođeš,
da nađeš svoje korene i kreneš ispočetka. Razumem i podžavam to.
Volim to što radiš, tvoje crteže, kada hvališ moj rad.
Volim što smo partneri.
Mi imamo nešto posebno.
Ne odustaj od toga.
Turska ulazi u rat 29. oktobra, 1914. godine.
Tamo. Stanite u red.
Tamo. Svi u red.
Hej, Jermen, sada ću te naučiti kako da se boriš i umreš.
U red, nema izuzetaka. Svi u red!
Sledeći. -Stanite u red.
Emre Ogan. Nažalost, studenti medicine su izuzeti.
Sledeći. -Dobar dan.
Bogosijan iz Sirona? -Da.
Dodeljeni ste 3. vojnoj diviziji.
Ja sam student medicine. -Pa?
Želim da se kao student medicine prijavim za izuzeće.
Ti nisi Turčin. Jermeni moraju da se prijave u svom rodnom gradu.
Ne mogu da idem nazad. Ne mogu da se vratim. -Žao mi je.
Oficiru...
G. Bogosijan je student medicine.
Njegovi u porodici su odani prijatelji mog oca, Ogan-paše.
On bi vam bio zahvalan za uslugu.
Naravno.
Hvala.
Hvala ti, prijatelju moj.
Nisi valjda mislio da ću stajati u redu za regrutaciju?
Gde ćeš? -Loše stvari se dešavaju u blizini Konije.
Moram da istražim. Slušaj, trenutno su Jermeni u velikoj opasnosti.
Kada se vratim, izvadiću ti američku vizu
i izvući te odavde. -Ne. -Kako to misliš?
Ne, neću da se pakujem i bežim na prvi znak nevolje.
Ako nisam ja bezbedna, nije ni moj narod.
Ana, ovo je drugačije. -Ostajem.
Da. Da, biću tamo.Odmah dolazim.
Moram da idem, razgovaraćemo kasnije. -Dobro.
Ana, ti...
Budi oprezna.
Ti budi oprezan. -Da.
Emre. Dođi.
Oče. Dr Nazim. Salaj alejkum. -Alejkumu selam.
Skrenuta mi je pažnja da si koristio moje ime da bi oslobodio Jermena.
Oče, on je moj prijatelj. Ima pravo na to. -Jermeni...
su tumor u našoj sredini, Emre. -Jesi li razumeo?
Tumor, da. -Uzeo si potvrdu za oslobađanje od vojske?
Da, najbolje ću je služiti ako budem
naučio kako da indentifikujem "tumore".
Slažete li se, doktore?
Laku noć.
Ana! Ana! Ana!
Hvala.
Mogu li? Imaš malo čokolade na licu.
Da.
Nestalo? -Da. -Hvala.
Pitala sam se... Sveštenik Komidas peva u nedelju u katedrali.
On je veoma drag prijatelj i moj otac ga je pratio mnogo puta.
Da li bi išao sa mnom?
Da, naravno. Voleo bih. -Divno. Hvala.
Laku noć. -Laku noć.
Ana je fina žena, Mikaele.
Jeste. Kris je srećnik.
Lena mi reče da odnos između nje i Amerikanca nije baš najbolji.
Ženski razgovori. -Nemoguće je, striče. -Zašto?
Draga ti je i to je očigledno. -Veren sam devojkom iz Sirouna.
Veren si? -Da.
Zove se Maral.
Utrošili smo novac od miraza za moje studije. -Veridba?
Moj otac, tvoj ujak, bio je okrutan čovek.
Verio me je vešticom koja me je mučila svaki dan.
Bila je jalova kao pustinja. Hvala bogu da je umrla.
Posle sam našao Lenu, iz našeg kraja. Koliki je taj miraz?
Četiristo zlatnika, sto sam već potrošio.
Vratićeš ih.
I još dvesta na to, da im olakšaš nevolje.
Novac nije problem, ja ću ti ga dati.
Dao sam obećanje.
Ja... ne mogu se povući, striče.
Ima li koga?
Moramo da idemo, gospodine.
Hej! -Ne smemo tu biti. Zabranjeno je.
Čekaj! -Dođite.
Moramo da idemo. Dođite!
Čekaj, čekaj. Idi tamo.
Ne! -Idi tamo. Zaustavi! -Ne smemo se zaustavljati!
Zaustavi! Zaustavi i izađi!
Neću, ovo su moja kola! -Platiću ti još!
Evo. Vratiću se, izlazi. -To su moja kola!
Uđi! Uđi!
Ne! -Ubij ga!
Stanite, molim vas! Molim vas, stanite!
Ne! Prestani!
Skloni se!
Stani! Uđite ,brzo.
Daj mi ključ.
Izvoli, soba br. 12. Vodi ga gore. -Hvala.
Poslaću mast i toplu vodu. -Hvala.
Zapalili su mu radnju.
Bože.
Daj da te pregledam.
Izvini.
Jesi li ti bacala kupus? -I par krompira.
Bili bi dobri za supu.
Oprosti.
Gde ideš? -Moram se vratiti u hotel.
Ne možeš ići sama, nije bezbedno.
Ne, ne, bolje je da idem sama. Moram da razjasnim stvari sa Krisom.
Idem s tobom.
Dete je pokušalo da je povuče za nogu,
dok je ležala na tom prljavom putu i turski konjanik
je ubio jednim pucnjem.
Napiši. Napiši. -Dobro jutro.
Izvolite, gđice Kesarijan. -Hvala. -Čekaj, biće još.
Bože! -Šta je? -Lena je u nevolji. -Gde si bila?
Šta ćeš ti ovde? Sa ovim kopilanom si provela noć?
Smiri se. Slušaj me. Mesrob je uhapšen.
Lena je sama sa devojčicama. Moram odmah tamo.
G. Majers, Nju Jork čeka. -Ana. -Moramo da idemo, Kris. -Ana!
G. Majers, Nju Jork, izgubićemo vezu.
Izvršeno je krvoproliće nad jermenskim muškarcima,
a njihove žene i deca su odvežena u pustinju i pobijena!
Pošalji to!
Lena? -Lena! -Mikael.
Mikael?
Šta se desilo? -Odveli su Mesroba. -Ko?
Državna bezbednost i odveli su ga u zatvor.
Rekli su da vode istragu za izdaju. -Dobro.
Čekaj ovde.
Hoće li se tata vratiti? -O, Jeva.
Taj čovek je rekao da je on jermenski izdajnik.
Pogrešili su, Jeva. Tvoj tata je dobar čovek.
Idem kod Emrea, on će mi pomoći da izvučemo Mesoba.
Dovešću tvog tatu kući, ne brini.
Mikaele.
Mesrob Bogosijan? -Da.
Dobro je. -U redu.
Otac Komidas.
Ti pođi sa mnom da mi pokažeš strica. Ti sačekaj ovde.
On! To je moj stric.
Šta se dešava, molim vas. Gospodine, imam pravo na izuzeće.
Emre.
Upozorio sam te. Pridružićeš se vojsci danas.
Kapetan će te otpratiti u kasarnu.
Ne pojavljuj mi se na oči dok ne vratiš čast našem prezimenu.
Gospodine, molim vas. Imam izuzeće.
Uključujuči masovno hapšenje intelektualaca, bankara i sveštenstva.
Da, pokušaj da potisnu i utišaju jermensko stanovništvo.
Uđite, molim vas. -Da.
Ambasadore Morgentau, mogu li vam se javiti sa novim vestima?
Sedite, molim vas. -Hvala.
Kris, ovo je Mesobova supruga, Lena. Nemaju gde da odu.
Dođi sa mnom. -Žao mi je.
Sedite, molim vas. -Raskomotite se. -Hvala.
Doneću maramicu da obrišeš lice. -Izvinite me.
Na njegovo mesto!
Diži!
Pomozi mi, molim te. Ne daj da umrem.
Dođi. Dođi.
Trebao bi da mi zahvališ. Olakšao sam ti teret.
Zahvali mi se.
Rekao sam, zahvali mi.
Hvala.
Hvala. Hvala. Hvala.
Bilo bi mu bolje da je mrtav.
Svima bi nam bilo bolje da smo mrtvi.
Ne možemo dugo čekati.
Dolazi zima sledeći mesec i smrznućemo se u planinama.
Trebamo im zbog pruge. -Ne, ne trebamo.
Pobiće nas, znam to. -Kako znaš? -Vidiš li ovo?
Metak, još uvek je tu. Prošao kroz obraz i tu se zaglavio.
Bio sam u bataljonu na izgradnji puta.
Kada smo završili, uzeli su mitraljeze. Krvi je bilo svuda.
Par nas je preživelo. Pošteđeni smo da bi bacali tela u provaliju.
Da pogledam to.
Ako nađemo nešto oštro i neku nit, mogu ga izvaditi.
Ne, ne. To je za sreću. Ti si doktor? -Student medicine.
Ja sam bio klovn u cirkusu.
Zasmejavao sam decu.
Dinamit je vlažan, budi pažljiv.
Hvala.
Hvala ti.
Ubij ga! -Hvala.
Pada kiša!
Vode! Vode!
Vode!
Ima li koga? Vode!
Izvadi nas odavde! -Hej, ko je to?
Pomozi nam! -Hoću! -Otvori vrata.
Spasi nas! Pomozi nam!
Ne mogu da dišem, preklinjem te!
Pomozi nam! Spasi nas!
Ti si Jermen! Ja sam Jermen! Pomozi mi, molim te!
Dođi, dođi. Ovo su naši sinovi.
Jesi li ih video? Regrutovani su u Tarsusu. -Ne, žao mi je.
Tarsus je blizu? -Da. Ja sam iz Sirouna. Znate li gde je?
Čuo sam za njega.
Bog vas blagoslovio oboje.
Hrane, molim vas. -Probudite se, izdajnici!
Probudite se!
Sjajne vesti!
Naša pobednička vojska je potisnula Britance u more,
a ruski psi su pobegli spasavajući živote!
Pripremite se, Jermeni! Naći ćemo vam novu domovinu.
Ko si ti? Nemamo ništa. -Mama.
Isuse, hvala ti.
Oče. -Isuse, hvala ti.
Svi mladi su otišli.
Posao nam je propao.
Ništa nam nije ostalo.
Slava Bogu, barem imamo tebe.
Ja ne...
Ne mogu ostati ovde. Ako me nađu, sve bi nas pobili.
Gde ćeš otići? -Ne znam.
Ne znam. -Odmori se, sine.
Mikaele.
Nisam duh. -Bogu hvala, živ si.
Harut ima odgovor. Čim sam mu rekao, imao je rešenje.
Obuci se, objasniće ti. Dođi.
Dođi, sedi.
Maral. -Mikaele.
Evo mog plana. Imam kolibu za moje drvoseče.
Na vrhu brda. Niko ne ide tamo. Bićeš siguran.
Moramo da požurimo sa venčanjem.
Maral će pripremiti sva dokumenta.
Vartan i ja ćemo dovesti sveštenika. -Sveštenika?
Da, venčaćete se sutra u kolibi.
Suviše je opasno za tebe da ideš u crkvu.
Večeras možete da idete na brda.
Moje molitve su uslišene.
Izbeći ćeš ovaj rat, pravi decu.
Bogu hvala što si pošteđen.
Šta nije u redu?
U Konstantinopolju sam se zaljubio u nekoga.
Ne mogu ovo da uradim. Ne mogu da oženim Maral.
Moraš.
Šta god da se desilo pre, to je bio drugi život.
Rekao si da ćeš zavoleti Maral. I hoćeš, sine moj.
Hoćeš.
Izvoli, uđi.
Imate sve što vam treba za miran život.
Ja ću vam donositi namirnice svake nedelje.
Dobrodošli. -Hvala.
Tako je mirno. -Hvala.
Pričaj mi o Konstantinopolju.
Da li je magičan kako pričaju? -Ima dosta crkava i džamija...
Da ne poveruješ, najnoviju modu iz Pariza i Londona.
Na Velikom bazaru možeš kupiti šta god želiš,
od kamile do krune.
Jesi li bio srećan tamo?
Drugačiji je to život.
Protestantska misija, Južna Turska.
Mogu li vam pomoći? -Pastor Meril? -Da, a vi ste?
Ja sam Kristofer Majers iz Asošijeted presa.
Donosim prepisku iz ambasade i novac za crkvu.
Bog te blagoslovio. To je Božji dar. -Dobrodošli.
Desetine siročadi stižu svake nedelje.
Većini su roditelji ubijeni pred njihovim očima.
Cela zemlja je groblje, naduvena tela zagađuju reke.
Leševi trule u pustinji.
Rečeno mi je da organizujete bekstvo za siročad.
Ko vam je to rekao? -Želim da idem s njima.
Ovo je istorijski projekat treba biti zabeležen za potomstvo.
Pre par dana, grupa siročadi je napustila luku Basek.
Kada se vodiči vrate, krenite sa sledećom grupom. -Hvala.
Lena neće ići s nama.
Zašto?
Neće da ide bez Mesroba.
Hoće da bude u Sirounu sa Mikaelovom familijom.
Želim da je odvedem tamo.
Moram da odem da razgovaram sa njegovom familijom. Stvarno.
Hoćeš li sa mnom?
Naravno.
Hvala ti.
Vid mi se pogoršao, Marta. -Gluposti.
Kada brojiš novac, vidiš dobro. Naći ćemo bolje naočare.
Ko je?
-Lena. Lena Bogosijan.
Lena, uđi. Uđi.
Vartan. -Lena.
Zatvori vrata. -Ovo je tvoj stric, Vartan.
Ko ste vi? -Moji prijatelji. Oni su nas spasili.
Mesrob je deportovan u Čankiri. Uzeli su nam kuću, sve.
Onda su oni došli i...
Mi smo prijatelji vašeg sina Mikaela iz Konstantinopolja.
Mikael je mrtav.
Žao mi je što to čujem.
Špijuni su svuda. Vi ste stranci, donećete nam nevolje.
Marta, molim te. -Oni su brinuli o nama, Marta.
Neka, u redu je. Treba da idemo.
Bio je dobar čovek, iskreno mi je žao. Lena je sada sa svojima.
Mi ćemo voditi računa o njoj i devojčicama. -Ana.
Ana.
Bog te blagoslovio, Ana. -Ana.
Jesi li dobro?
Mislim da sam trudna.
Zameniče guvernera, dobrodošli.
Po naredbi iz Instanbula, niko neće biti pošteđen.
Treba da evakuišete siročad što pre!
Ko ste vi? -K. Majers iz Asošijeted presa.
A, da, g. Majers.
Upozoren sam da ste
u mom distriktu i da ćete biti deportovani.
Imam zvanična dokumenta iz sultanove kancelarije
i američke ambasade. -G. Majers!
Predlažem da napustite ovo mesto.
Uradio sam sve što mogu, poslušajte moj savet.
Hvala vam.
Dolaskom ovamo, rizikujem svoj život, g. Majers.
Obećajte da me nećete izdati.
Imate moju reč. Apsolutno. Nikada ne bih otkrio izvor.
Morate izvesti decu odavde, pastore.
Ko je? -Mama, ja sam.
Mikaele.
Zašto ste došli? Šta se dešava? -Bolesna je.
Hajde da skinemo mokru odeću i smestimo je u krevet. Dođi.
Ovo je teška trudnoća.
Treba joj bolja ishrana, kalcijum, gvožđe.
Možda kada se odmori možemo...
Mikaile? -Lena?
O, Bože, Lena?
Mislila sam... -Jesu li devojčice ovde?
Jesu. -Jesu? A Mesrob?
Još je u zatvoru. -Kako ste došle ovamo?
Ana i Kris su nas doveli.
Ana je bila ovde? -Da.
Rekla sam im da si mrtav.
Zašto? -Ne veruj nikome.
Gde je Ana sada? -Moraš otići pre izlaska sunca.
U američkoj su misiji u Mudanu.
Misionari organizuju evekuaciju siročadi iz zemlje.
Odlaze uskoro sa njima.
Ana je htela da idemo sa njima. Nisam htela bez Mesroba. -Beg? Kako?
Brodom iz Baseka, mislim. Mikaele,
videvši te živog to mi daje nadu da će i Mesrob preživeti.
Jeva je uzrujana.
Moram da idem. -Mikaele. -Moram ih naći. -Mikaele.
Ostavi ih na miru. Bezbedan si u šumi. -Ne, nisam.
Niko nije siguran, zar ne vidiš šta se dešava?
Preživeli smo turske pretnje i ranije.
Nisu to pretnje, žele nas mrtve.
Izvući ću nas odavde dok još ima vremena.
Veruj mi, sve je u redu. Izvući ću nas odavde.
Kada ćeš se vratiti?
Uskoro. -Uskoro? -Vrlo brzo.
Moji će se brinuti o tebi dok se ne vratim.
Ne brini. -Dobro.
Dobro.
Još malo. Zatvori oči.
Jedan, dva...
Ana!
Hvala. -Ne mogu da verujem da si ovde.
Lena mi reče da idete preko mora
i da znaš način kako izaći iz zemlje. -Da.
Ana, treba mi tvoja pomoć. Moja porodica...
Moram ih izvesti iz Sirouna. -Naravno, da.
Imam ženu.
Kada smo se sreli u Konstantinopolju,
bio sam već veren devojkom iz mog sela.
Kada sam se vratio kući, venčali smo se.
Ana, žao mi je.
Mikael je živ. -Video sam.
Želi da pomognemo njegovoj ženi i porodici da pobegnu.
Moramo im pomoći.
Posle toga, otići će i nikada ga više nećemo videti.
Izvoli.
G. Majers, kada dođete u Basek, nađite velečasnog Antreasijana.
On će organizovati prevoz čamcima i recite da ostali dolaze uskoro.
Hvala. Vi ste hrabar čovek. -Hvala.
Bog vas blagoslovio. Čuvajte ih.
Siroun je blizu. Odmorite dok ne dovedem svoju familiju.
Izvoli. -Kako si teška.
Mogu li dobiti hleba? -Hoću i ja. -Hvala, Ana.
Pretpostavljam da tvoja žena ne zna ništa o Ani. -Molim?
Kako nameravaš da ih upoznaš? -Zašto?
Hoćeš da napraviš reportažu?
Time se baviš? Hraniš se bolom i bedom drugih?
Bez novinara jermenski narod bi nestao i niko ne bi znao.
Mora da je divno
vratiti se u udobnost svog doma u Americi i pisati o tome.
Šta je to? -Šta se dešava, Ana?
Mustafa, dovedi mazge. Ana, popni ih, idemo.
Daj mi ruku. Svi u kolonu, brzo.
Mira, pomozi mi, molim te.
Ovo je naš konj. O, Bože!
Oče!
Oče.
Ne!
Mikaele.
Mama.
Hvala bogu.
Jeva?
Beži! Mikaele! Beži!
Idemo!
Ana! Mustafa! -Bože!
Moramo da idemo, odmah! -Ana!
Stižem. -Moramo da idemo!
Kris! Vrati se!
Ide tamo! Okreni se!
Amerikanac! Američki novinar! Imam papire. -Sjaši.
Sići ću, ne pucaj.
Putne isprave iz sultanove kancelacije. Dozvola.
Mama? Mama.
Gotovo je. Gotovo.
Dobro? -Mama.
Mikaele, gde je Lena?
Nema ih više, sve su ih pobili.
G. Majers, ja sam Faruk-paša, komadant ove regije.
Šta Asošijeted pres radi ovde, g. Majers?
Izveštava o ratu. -Ovde nema rata.
Samo evakuacija civila na sigurnije područje.
"Hrabre pristalice jermenskih partizana,
pružili su herojski otpor protiv turskih divizija,
nanevši im teške gubitke." Objektivno izveštavanje? Teško.
Ovaj mi je omiljeni.
"Turski zvaničnik, čovek humanista, nepokolebljive hrabrosti,
obavestio nas je da je Faruk-paša, generalno poznat po varvarstvu,
dobio instrukcije od nadređenih da ne poštedi ni jedno selo."
Jesu li ovo vaše izmišljotine ili nekog lažnog turskog izdajnika?
Dokažite mi da niste izmislili ovo.
Recite mi ime tog turskog zvaničnika
i potvrdiću da vam je on dao te informacije i pustiću vas.
Ne. -Vi niste novinar.
Vi ste strani agent koji tvrdi da ovde postoji rat. Vrlo dobro.
Prema ratnom kodu,
dužan sam da izvršim ekzekuciju nad vama. -Ne, ne!
Nemoj! Nemoj! -Egzekuciju nad vama
kao stranog agenta i saradnika!
I je li to moj varavarizam ili milost?
Vodi ga!
Ko ste vi? -Bežimo iz Sirouna u Basek. -Ovo je Basek.
Nema nikoga u selu. -Rečeno nam je da potražimo velečasnog Antreasiana
i da će nam obezbediti brod za siročad.
Nema brodova, Turci su ih sve uništili.
Ko ste vi? -Gradonačelnik Baseka.
Turci su na putu da nas sprovedu u pustinju.
Velečasni je na kraju kolone.
Izvinite, velečasni Antreasian? -Iza.
Velečasni Antreasian? -Pozdrav. -Mi smo američki misionari.
rečeno nam je da vas potražimo u Baseku. -Gde idete? -Ne znam.
Faruk-paša je izdao naređenje za evakuaciju u Alepo.
Gradonačelnik Stepan je izjavio da ne treba da slušamo Turke.
Doveli smo siročad.
Krenite sa nama, pobrinućemo se za vas.
Američki novinar K. Majers je ovde, da li je vas je našao?
Ne nisam sreo nikakvog Amerikanca.
Hvala vam na pomoći.
Selimiye, Vojna kasarna Konstantinopolj
Emre, drago mi je što te vidim.
U ozbiljnom si problemu, Kris.
Proglasiće te nestalim.
Treba mi tvoja pomoć, Emre.
Moram da pošaljem poruku američkom ambasadoru.
Pomoć?
U ovoj smešnoj uniformi sam jer sam pokušao da pomognem Mikaelu.
I sada mi ti tražiš izvršim čin izdaje? Slušaj, Kris...
Voljni su da ti ponude nagodbu.
Potpiši je i živećeš, Kris.
Bićeš u zatvoru, ali tvoja vlada će te izvući napolje.
Svet zna da nisi špijun. -Ako potpišem ovo priznanje,
sve će biti uništeno. Sve što sam pisao,
moja reputacija, moja budućnost.
Budućnost?
Koja budućnost?
Veruj mi, ako ovo ne potpišeš, tvoja budućnost završava večeras!
Niko ne zna da si ovde. Niko neće znati da si mrtav.
Ti ćeš znati.
Hej!
Slušajte me.
Turci će uskoro doći da nas kazne.
Pridružite mi se u borbi ili idite. -Borbi? Sa čime?
Sa oružjem koje imamo. Stenama, kamenjem i golim rukama.
Neću da hodam po pustinji da bi skapao od gladi i žeđi.
Imamo dovoljno hrane da stignemo do Alepa.
Ne bi uspeo, ubili bi te usput.
Ko si ti da širiš takve glasine?
Upravo... Pored Sirouna...
naći ćete tela svakog Jermena iz mog sela,
koja trule u reci. Svaki čovek, žena i dete proterani su iz kuće,
dovedeni ovde i zaklani. Svi. Moj otac.
Moja žena, koju su izboli, rasporili
i izvadili naše nerođeno dete iz njene utrobe.
Ne verujete mi?
Idite.
Pogledajte sami, samo pratite lešinare i smrad.
Čuli ste ovog čoveka. On govori istinu.
Nećemo ići kao ovce na klanje. Naćićemo utočište u Musa Daghu.
Ako nas Turci ne ostave na miru, borićemo se svakim kamenom.
Krenimo!
Mikaele.
Tako mi je žao.
Moramo se pripremiti.
Ministarstvo unutrašnjih poslova, Konstantinopolj
Ambasadore Morgentau, izvinjavam se zbog kašnjenja.
U čemu je problem? -Imam razlog da verujem, Talat-paša,
da vaša vojska želi izvršiti egzekuciju nad američkim državljaninom.
Uhvatili smo špijuna. On je zaista Amerikanac. Kristofer Majers.
Obe naše zemlje imaju istu kaznu za špijuniranje tokom rata, zar ne?
SAD nisu u ratu sa Turskom.
Majers je napao naše ljude i sarađuje sa izdajnicima.
Gluposti. On je poznati svetski novinar.
On je špijun. Koristio je medije za klevetanje Otomanskog carstva,
On i njegovi vojnici širom sveta
sa svojim lažima o izmeštanju Jermena.
Ministre, koristite izraz "izmešteni" kao pokriće
za sistematsko istrebljenje Jermena.
Kristofer Majer je izveštavao svet o ovom zločinu.
Zato želite da ga ućutkate. -Ambasadore, vi ste Jevrej.
Zašto se zalažete toliko za jermenske hrišćane?
Jevrej sam, ali sam i Amerikanac.
Mnogi Amerikanci su izbegli progon,
i uznemireni su ovim dešavanjima.
Formalno zahtevam da oslobodite Majersa,
da oslobodite Majersa i moram da vas upozorim.
Svako šteta njemu nanesena, smatraće se agresijom na SAD.
Prijatan dan, gospodine.
Još nešto, ambasadore. Osiguravajuće društvo Nju York
i Jedinstvena zgrada osiguranja iz Nju Jorka, godinama
su pravili značajan biznis osiguravajući Jermene.
Nadam se da ćete nam dati kompletan spisak
Jermena koji su osigurani u ovim kompanijama.
Svi su već praktično mrtvi i ostali bez naslednika.
Naravno, tada se sve vraća državi. Vlada je sada korisnik.
Nikada, nikakvu listu nećete dobiti od mene.
Dobro, ovde ćemo podići naš šator.
Biće to najbolji šator u kampu. Ko će mi pomoći?
Ja! -Ja! -Dobro, počnimo.
Imamo malo oružja, ne uzimajte ga, ako ga ne znate koristiti.
Znaš li da pucaš? -Da.
Znaš da pucaš? -Da.
Jesi li ti ta u koju se zaljubio u Konstantinopolju?
Rekao mi je da te voli,
ali ja sam ga ubedila da oženi Maral.
Dobro ti ide. Sećate li se francuske pesme koju smo učili?
Da! -Otpevajmo je. Ko će da vodi?
Ja, ja, ja!
Mira.
Hajde. Kreni! -Želim da razgovaram sa ovim čovekom.
Mislio sam da me vode u neobeleženu grobnicu.
Šta se dešava? -Bićeš deportovan u Maltu.
Kako ste znali da sam zarobljen? -Neko je zvao ambasadu.
Hvala.
Imam molbu. Možete li se javiti velečasnom u Baseku
i saznati da li je Ana Kesarijan sa grupom dece stigla bezbedno?
Daću sve od sebe. Srećno. -Hvala, gospodine.
Gospodine.
Poručniče. Samo trenutak.
Pročitajte ovo, normalnim glasom.
"Imam važnu informaciju.
Novinar Kris Majers je uhapšen i nalazi se u štabu vojske.
Biće... Biće pogubljen."
Priprema!
Nišani!
Pali!
Dolaze. -Skupite ljude.
Položite oružje ili ćemo vas sve pobiti.
Tražimo samo da živimo ovde u miru.
Ne pucaj!
Drži liniju!
Ubij ga! Ubij ga!
Povlačenje!
Pritisni ovde. Jako! Najače što možeš.
Ovo sam ti našla. -Dajte ovo Sosi i treba mi još alkohola.
Uzmi ovo i prokuvaj. Petnaest minuta. -Dobro.
Turci će se vratiti uskoro. U zoru se penjemo naviše.
Sve što ne možete poneti treba uništiti.
Stoku, kola, ako ih ne možete povesti, spalite.
Evo ga.
Izvoli, napravila sam ti čaj.
Hvala.
Nisam to mogao učiniti.
Nisam mogao povući obarač.
Paša, Jermeni su nas uvukli u zasedu.
Ima ih na stotine. Dobro su naoružani,imaju skrivene snajperiste.
Izgledalo je da se povlače, a onda... -Dosta!
Mobiliši 3. diviziju i artiljeriju.
Francuska pomorska flota Malta
Admirale Fornet!
Ja sam Kristofer Majers iz Asošijeted presa.
Rečeno i je da planirate istragu o položaju Jermena
na turskoj obali. -Ta informacija je poverljiva.
Dozvoljavate li da plovim sa vama? -Zašto bih to učinio?
Ako želite da se SAD priključi ovom ratu,
onda američka javnost mora znati šta to neprijatelj radi
i kako mu se suprostaviti.
Pronađite svi mesto za kampovanje.
Hvala.
Marta, donela sam vam malo supe.
Marta?
Gospode dragi, uzmi Martu, svoje voljeno dete
koja je hrabro sve izdržala. Uzmi je pod svoje okrilje,
sa toliko ljubavi koliko nam je ona pružila. Amin.
Amin.
Uvek smo se raspravljali. Borili se sve vreme.
Više se borila sa mnom nego sa mojim ocem.
Mislim da je zbog toga jer smo slični.
Moja mama.
Sada su svi otišli.
Od moje familije, ostali smo samo Jeva i ja.
Znam...
da to nikoga od njih neće vratiti,
ali neka mi Bog oprosti, želim osvetu.
Nije me briga. -Hej.
Naša osveta će biti ako preživimo.
Brzo! Beži! Brzo!
Lezite dole, spustite glavu!
Dođite! -Mira, iza stene!
Lezi! Ostani dole!
Sve je u redu, dobro si. Dođi ovamo.
Velečasni, kažu da će nas Turci sve pobiti. -To nije istina.
Bog će nas zaštititi, zar ne? -Pomolimo se zajedno.
Dragi Bože, svetlosti svih dobrota i milosti,
molimo te, zaštiti nas kada treba
i pomozi nam da preživimo u ovo okrutno vreme
tako da možemo još jednom pevati naše pohvale tebi.
Francuski bojni brod plovi prema obali.
Sutra želim konačni napad.
Pogledaj tamo!
Upalite baklje. Krenite dole prema plaži.
Svi na plažu! -Požurite!
Iskrcavajte marince. Izbacite čamce za spasavanje.
Pripremite se da dočekamo izbeglice.
Admirale, moram da budem tamo.
Brzo! Ponesite decu!
Jeste li videli decu? Anu sa grupom siročadi?
Ana! -Kris? -Ana!
Kris!
Hvala bogu! -Bože!
Gde je Mikael? -Dolazi iza nas. -Brzo, idemo.
Ostanite skupa. Vraćam se da pomognem. -Ostanite kraj mene.
Kris. -Mikaele. -Preživeo si, hvala bogu.
Kako mogu pomoći? -Oni ljudi tamo.
Pomozi im da siđu. Hvala ti, Kris.
Povređena je.
Mikaele!
Ana! -Mikaele! Jesi li video Krisa?-Jesam.
Da, dole je.
Volim te. Volim te.
Dozvoli da ti pomognem.
Podigni nogu.
Ovo će pomoći. Stavi ovo.
Obuci ovo. Podigni ruke.
Upomoć!
Pomozi nam! -Drži se. -Mikaele!
Ana! Mikaele! Upomoć!
Ana!
Upomoć! Ana!
Ana!
Jeva!
Upomoć!
Gde je Ana?
Mikaele.
Mikaele!
Gde je ona?
Mikaele.
Mikaele?
Ništa se nije moglo reći.
Obojica smo izgubili ženu koju volimo.
Francuzi su nas odveli u izbeglički kamp u Egipat.
Kris je sredio vize za mene, Jevu i siročad.
Izgubili smo Krisa 1938. godine.
Poginuo je kada je izveštavao u Španskom građanskom ratu.
Votertaun, Masačusets 1942
Usvojio sam Jevu, završio studij medicine
i pokrenuo privatnu praksu u Votertaunu u Masačusetsu.
Nakon japanskog napada na Perl Harbor,
Jeva se pridružila ženskom vojnom korpusu
i zaljubila se u mladog poručnika mornarice.
Na dan njihovog venčanja,
siročad su nam se pridružila na zabavi.
Zdravica na jermenskom?
Neka Bog blagoslovi i štiti našu decu.
Pomolimo se da se bezbedno vrate.
Da nam se bezbedno vrate. -Živeli!
Moja draga Jeva mi je rekla da joj je najveća želja
da su sada ovde njeni roditelji i naša draga Ana.
Rekao sam joj da znam da su ovde. Sigurno su ovde.
I roditelji svakog od vas i sve te porodice izgubljene
u pokušaju brisanja naše nacije sa lica zemlje.
Ali mi smo još uvek ovde.
Još smo ovde!
12 septembra 1915, Francuska mornarica spasila
je više od 4000 Jermena pod opsadom na Musa Dah planini.
Milion i po ljudi, žena i dece, stradalo je tokom genocida nad Jermenima.
Do sada turska vlada odbija da prizna ovaj zločin.
"Voleo bih da vidim da neka svetska moć zaustavi ovu trku.
Ovo malo pleme nepostojećih ljudi koji su se borili i izgubili sve ratove.
Čija struktura se srušila, književnost koju niko ne čita,
muzika koju niko ne sluša molitve koje niko ne čuje.
Hajde, uništi Jermeniju. Vidi možeš li to. Zatim proveri da li se oni i dalje
smeju, pevaju i mole." Viliam Sarojan
Jer kada se njih dvojica bilo gde na svetu sretnu
proveri da nisu možda osnovali novu Jermeniju. Viliam Sarojan
Prevod: ~Zen Master~
Preuzeto sa www.titlovi.com