www.titlovi.com
JESEN, 1933 KLIVLEND, OHAJO
Dobro jutro.
Dobro jutro. Je li neko video moju košulju?
Mama, jesi li videla moju košulju?
Tamo je gde si je zadnji put ostavio.
Bilo ko? -Ne.
Našao sam tvoju košulju baš ovde. -Daj je.
Izvoli.
Prestani, Kvinsi.
To mi je jedina košulja. Hajde.
Šta je bilo? Previše si otmen za nas sada, studentu?
Šta time hoćeš da kažeš?
Uvek sam plaćao svoje. Znaš da šaljem koliko mogu.
Zdravo, mama.
Mama, šta to radiš?
Prvi moj dečko koji ide na koledž će izgledati ugledno.
Sviđa ti se?
Mama, ne možemo to priuštiti.
Probaj.
TRKA
Mama, to je Ohajo Stejt. Nije veronauka.
Psst!
Mislila sam da ću te izgubiti u tvojoj petoj godini.
Pogledaj se sada.
Znala sam kad sam ti odstranila tu izraslinu
da si rođen za velike stvari.
Da.
Bog te poštedeo s razlogom.
Eto.
Izgledaš lepo.
Muškarac mora predstaviti sliku svetu.
Sećaš se toga. Džejms Klivlend Ovens.
Da, mama. Hvala ti. Hvala ti, mama.
Zdravo, Laverne. Da li tata silazi danas?
Nadam se. Zna da odlaziš.
Vidimo se, tata.
Stvari će se preokrenuti, tata.
Videćeš.
Ken Sajc iz Ohajo Stejta u prašini.
To su Čarli Parsons i Foj Drejper
sa univerziteta Južna Kalifornija.
Još jedan jadnik se pojavio na Ohajo Stejtu.
Dobra trka.
Hej, eno ga trener.
Hej.
Leri.
Šta je bilo, Dine?
Koliko je sada?
Magarcu.
Izvinite, treneru. Ovog puta sam zaista mislio da ću pobediti.
Da, pa, to je verovatno razlog zašto nisi, onda.
To su tri ozbiljna neuspeha
Lerija Snajdera sa Ohajo Stejta.
Nakon dve godine bez nacionalne pobede
moraš da se zapitaš da li su napravili grešku dovođenjem
Snajdera natrag na mesto trenera u visokoškolskoj ustanovi.
Bio je neverovatan sportista u svoje vreme,
ali to ne znači da je postao i veliki trener.
Da sam sada Leri Snajder,
zabrinuo bih se da li ću moći da sačuvam posao.
Evo muškarca kome pobeda nije strana,
trener univerziteta Južna Karolina, Din Kromvel.
Sa četiri zlatne olimpijske medalje
nije ni čudo što ga zovu "tvorac šampiona."
Hvala vam za izdvojeno vreme, g. Kromvel.
Bilo mi je zadovoljstvo. -Zovite me Din...
Ne. Molim te, uključi ga.
Zašto? Da možemo da te gledamo kako sediš
celo popodne i sažaljevaš sebe?
Šta ti znaš šta ja imam na rasporedu?
Znam raspored.
Sveža krv.
Zdravo. Kako ste? Ja sam Dejv.
Lepo vreme, zar ne?
Dejv! -Tako ste prefinjene.
Dejv, hoćeš li da prestaneš da gnjaviš svaku devojku koju vidiš?
Ja ih ne gnjavim.
Nikad do sada nisu upoznale studenta. Impresionirane su.
Da, pa, još uvek nisi postao student.
U redu, hajde. Idemo.
U redu, daj mi 10 minuta. Idi pod hladan tuš ili tako nešto.
Glorija. Glorija.
Dođi, dušo. -Samo trenutak.
Dođi kod tate.
Radim, Džesi. Ne možeš da dolaziš ovde kad radim.
Samo pokušavaš da me držiš podalje.
Vidiš, zbog takve vrste razgovora ćemo imati probleme.
Stvarno?
Odlazi, ti veliki glupane. Hajde, odlazi.
S novcem će biti malo gusto od sada.
Do tada,
uzmi ovo.
Poslaću ti više čim pronađem posao.
Trebalo bi da ostavljaš malo na stranu za venčanje.
Hoćeš li me konačno oženiti, Džesi Ovense?
Moram to da uradim kako treba.
Zdravo. Kako ste?
Vidiš to, taj obojeni me gurnuo?
Zdravo. Kako ste?
Požuri, mali!
Želim da odem tamo pre nego što diplomiramo.
Dobra igra... Stoj, stoj.
Gde ste vi momci mislili da idete?
Samo da se istuširamo.
Ne dok mi ne završimo.
Vi crnje čekajte svoj red.
Da. Možeš li da veruješ da su ovim crnjama
dozvolili da sa nama dele svlačionicu?
Idemo odavde.
Oni nikada neće igrati fudbal. -Dejv.
Neće, gospodine.
Trebao sam da išutiram te jadne belce.
Zvuči kao odlična ideja.
Hoće da nas izbace odavde pre nego što raspakujemo torbe.
Ovo je naša šansa, Dejv.
U redu? Nemoj da je uprskaš.
Hej, Ovens.
Trener želi da te vidi.
Sada. Idemo! Idemo!
Šta je trebalo da učinim? Da ga poljubim u zadnjicu nakon što je obrišem?
Ne.
Samo se smeši i ponašaj lepo.
Beži od svakog od tih belaca.
Hej. Izvinite.
To je neka oprema.
Što je ovo, crnačka parada?
Uspori, momče!
Pogledaj ovo.
Pegi, koga to imamo ovde?
Treneru Snajder, ja sam Džesi Ovens.
Lep sako.
Mislim da sam nosio isti takav na veronauci.
Ulaziš, ili šta?
Zatvori vrata.
Možeš da sedneš.
Čarli Rajli kaže da znaš da trčiš.
Da, gospodine.
Pa, kaže da ti je to u genima, da si najbolji koga je ikad video.
Pa, pretpostavljam.
Ja lično, ne verujem u genetiku
jer takvi misle da ne moraju da rade.
Mogu reći
da znaš da trčiš.
Opa, znaš i da skačeš.
Ali želim da znam možeš li da pobeđuješ?
A pod tim mislim, da li znaš da radiš?
Znaš, možda te je mama naučila kako da se propisno obučeš,
ali te sigurno nije ništa nije naučila o manirima.
Trebalo bi da gledaš čoveka u lice kad ti govori.
Možeš li da radiš?
Brao sam po 100 funti pamuka na dan od šeste godine života.
Jeste li vi ikada brali pamuk?
Način na koji vas poseče kada dođete do čaure?
Da, gospodine, mogu da radim.
Trener Rajli je pametan čovek.
Ali posmatrao sam te danas i mogu da ti kažem ovo.
Start ti nije dobar, tvoj ritam i držanje su loši.
Ali sve to možemo da popravimo. To je lako.
Ali, ako želiš da pobeđuješ, za to će trebati više od jednog para nogu, u redu?
Pobeđuješ ovde.
A to je nešto što još ne znam. A ne znam ni da li možeš to.
Trčao sam 100 jardi prošle godine u Čikagu za 9,4.
Mislim, to je isto kao i Vajkof. To je svetski rekord.
Rekordi ne znače ništa!
Znaš li šta je važno?
Medalje.
Neki klinac će doći niotkuda i srušiti tvoj rekord tek tako.
Ali zlatna medalja?
To je tvoj život.
Jeste li to vi?
To je američki olimpijski tim za igre u Parizu 1924.
Hajde, pogledaj.
Ja sam taj desno, pored mene je Čarli Padok.
Vi, vi ste otišli u Pariz 1924. sa Čarlijem Padokom?
Nisam.
Zašto ne?
Želiš li da osvojiš zlatnu medalju?
Pa, naravno.
Želiš li da to uradiš u Berlinu?
Pa, mislim, osim ako ne planiraš da čekaš.
Znate, ja...
Čuo sam da oni ne mare mnogo za obojene tamo.
Pa, oni ne mare puno za njih ni ovde na Kolumbusu.
Hoće li to biti problem?
Ne, gospodine. Ja sam ovde došao samo da trčim.
U redu onda, u narednih 28 meseci,
ili si u učionici ili na toj stazi.
Svaki sat, svaki dan.
I ne interesuju me tvoje ocene. Stvarno ne.
I nije me briga ako tvojim prijateljima treba pomoć.
I sigurno me nije briga ako imaš devojku kod kuće
koja skida svilene čarape s tim pogledom u očima.
Ti pripadaš meni.
Jesmo li se razumeli?
Da, gospodine.
Dobro. U redu, idi kući i odmori se.
Sutra u 9:00 videćemo koliko si stvarno dobar.
Džesi.
Zašto si došao ovde?
Mislim, nakon buke koju si napravio u Čikagu,
dođavola, mogao si da odeš gde god si želeo.
Znaš, možda negde gde je
mnogo bolje.
Da, pa...
Gospodin Rajli je rekao da ste najbolji.
Još jedan?
Pa, u vrhu se šale
misleći da bi mogli da nam promene ime u "Model T Stejt."
Svaka boja koju želite, dokle god je crna.
Da, možda, ako im ti i trener Šmit
dozvolite da igraju fudbal, ne bi svi izabrali atletsku stazu?
Džesi! Kaži kad si spreman.
U redu, treneru.
Da vidimo šta imamo ovde.
Spreman, kreni!
Vau!
Pa, ne znam zašto si toliko impresioniran.
Ovo je bilo sekundu sporije od Vajkofovog rekorda.
Frenk Vajkof je pretrčao 100 jardi za 9,4.
Momak je upravo pretrčao 100 metara.
Pa, Lin, znaš da je metar duži od jarde, zar ne?
Ne.
Ima li problema, treneru?
Ne, Džesi. Nema nikakvog problema...
Želite li da to ponovim?
Da. To bi bilo super.
Pazi na svoj start.
On radi na svom startu, baš sada gledaš osvajača zlatne medalje 1936.
To jest, ako budu Olimpijske igre 1936.
SASTANAK AMERIČKOG OLIMPIJSKOG KOMITETA
Ne želimo u Berlin, Brandejdž!
Ljubitelju nacista!
Skidajte ruke s mene!
Amerikanci ne smeju da učestvuju na tim igrama!
U redu, ovde smo.
Sedi, Ejveri.
Šta to čujem o bojkotu?
Još ništa nije odlučeno,
ali čujemo neke baš ružne izveštaje iz Nemačke.
Očigledno su pohapsili romske cigane...
Cigane!
Uništavaju jevrejsku imovinu.
Koriste sportske klubove da isključe jevrejske sportiste iz takmičenja.
Izabrali su dve žene, Majerovu i Bergmanovu, obe Jevrejke.
Dve! Kao simboličan gest.
Pa, možda ostali nisu bili dovoljno dobri.
Izvini?
Je li to stvarno glavno pitanje ovde?
Nije cilj Amaterskog udruženja sportista
niti Američkog olimpijskog komiteta
ili Međunarodnog olimpijskog komiteta
da kažu Nemcima kako da rešavaju svoje poslove.
Znači misliš da bi trebalo da se samo
zavalimo u fotelju i držimo ih za reč da će igrati fer?
Ja kažem da politici nije mesto u sportu.
AAU je već prihvatila poziv za takmičenje.
Želiš li da povučeš svoju reč? -Ako oni povuku njihovu.
Otuda dolazi puno literature koja širi mržnju
i to ne samo protiv Jevreja.
Sada kažu da ne žele da se takmiče ni crnci.
Nemci su dobili nogom pre 20 godina,
i još uvek pokušavaju da dođu do daha.
Potrebne su im ove igre.
Da pokažu da su se vratili na svoje noge.
Zašto bi rizikovali s našim povlačenjem?
Možda misle da nemamo hrabrosti.
Imali smo potpuno zasiguranje da neće praviti diskriminaciju.
A ti veruješ nacističkoj reči?
Nikad nisam upoznao nacistu. A ti?
Kad bolje razmislim, kada si poslednji put
odigrao golf s Jevrejinom ili crncem?
Hajde. Teško da bi se to moglo uporediti sa ovim.
Stvarno?
Želiš de se povučeš sa najvećeg sportskog događaja na svetu
zbog nekoliko glasina.
To će biti nekoliko teških godina ovde.
Američkom narodu trebaju šampioni
da ga podsete na šta je sposoban.
Iznenađen sam što i dalje možeš da vidiš američki narod
čak sa svog nebodera.
Nosi se, Mahoni.
Te igre moraju biti sveobuhvatne.
Ako nisam zadovoljan
što će nacisti postupiti po svom obećanju
nemam drugu mogućnost nego da predložim
da izglasamo bojkot.
Ne možeš to da učiniš. Ne možeš to da učiniš.
Ne, ali mogu da utičem na savest svakog sportiste,
a znam da puno ljudi u Američkom
i Međunarodnom komitetu koji misle isto što i ja.
To je politika, to nije sport. -U redu.
Poslaćemo nekoga tamo da to ispita.
Da ih držimo na uzici.
Na koga si mislio?
Predlažem Ejverija.
Ja sam graditelj.
Zar ne postoji neki ponizan diplomata za to?
Mislim da si ti diplomata kakvog trebamo.
Dođite.
U redu, uvešćemo neke nove vežbe.
Možda ćete misliti da sam lud, ali ćemo ih ionako raditi.
Prvo ćemo krenuti sa visokim kolenima, ovako.
Morate podizati noge.
I poradićemo na vašem skraćivanju.
Mnogi misle da ste zbog kraćeg koraka sporiji.
Pa, mnogi nisu u pravu.
Kraći korak znači više koraka i brže vreme.
Kad su vam noge u vazduhu, vi se ne krećete napred.
Hajde onda da vaše noge rade dvostruko više.
Idemo! Kreći, kreći, kreći!
Draga Rut, ovo je sve što ti mogu poslati ovog meseca.
Naše knjige koštaju puno više nego što možeš da zamisliš.
Ali sam dobio posao na jednoj pumpi za samo nekoliko dolara sedmično.
Naš trener ima svoje ideje o tome kako da treniramo.
Radi sa nama prilično žestoko.
Sada, verovatno nećeš verovati, ali pogodi što sam radio danas?
Predao sam registraciju za brak.
Vraćam se kod tebe sa stilom, Mini Rut.
Poljubi mi Gloriju.
Mnogo mi nedostajete.
Džesi.
Hajde. Idemo. -Dolazim.
Nedostajao si mi na treningu jutros.
Da, morao sam da isečem žabu na času u laboratoriji.
U redu. A popodne?
Bio sam na benzinskoj pumpi.
Sipao si benzin?
Vidite, treneru, treba mi ovaj posao. Mnogo ljudi zavisi od mene, u redu?
Pa, mislim da si me pogrešno razumeo.
Jer si me impresionirao
kad si me u mojoj kancelariji gledao u oči
i dao mi prokleto obećanje!
Misliš da znaš sve?
Misliš da nemaš više šta da naučiš, jel tako? -Ne, gospodine!
Vidite, znam da nisam brz onoliko koliko želim da budem,
ali treba da razumete,
ja brinem o hrani i odeći moje male devojčice.
U suprotnom bih pristao da me trenirate
jer nemam drugog izbora.
Hej!
Zašto mi nisi rekao da imaš kćer?
Nikada niste pitali.
AERODROM TEMELHOF BERLIN
Dobrodošli u Nemačku, g. Brandejdž! -Hvala.
Nadam se da ste imali ugodan let?
Da. Jako je impresivan.
Ovo će biti najveći
i tehnički najnapredniji stadion u olimpijskoj istoriji.
326 jutara, sa kapacitetom od 110,000 mesta.
Mislim, nešto malo više od vašeg Koloseuma u Los Anđelesu.
Svaki detalj će snimiti gđica Leni Rifenštal,
jedna od naših najtalentovanijih mladih režisera
koju je lično izabrao Firer.
"NEMCI! BRANITE SE!" "NE KUPUJTE OD JEVREJA!"
Ovo je istorija, g. Brandejdž.
Po prvi put će milionska publika
doživeti Olimpijske igre kao da su tamo.
Nikad nisam imao puno vremena za slikanje.
G. Brandejdž...
Dopustimo gđici Rifenštal da objasni. -Izvinite što kasnim.
Mogu li da vam predstavim dr. Jozefa Gebelsa?
Kako ste?
Njegovo ministarstvo finansira moj mali film.
Sve sam čuo u vezi toga.
Nadam se da će Olimpija stajati kao najveća promocija
olimpijskih ideala koje je svet ikada video.
Konačno ćemo moći da u punom sjaju odamo čast igrama.
A ja sam mislio da je sve to na čast nacista.
Nadamo se da ćemo predstaviti pozitivnu sliku o sebi, to je sve.
Pa, onda, dopustite mi da vas nešto pitam.
Želite li da vas pamte
kao ljude koji su održali Olimpijske igre bez Amerike?
Amerikanci prete da će se povući.
U čemu je problem? Zar im objekti za toalete nisu dovoljno dobri?
Ministar se nada da ste impresionirani
objektima našeg sportskog kluba.
Da, objekti su odlični.
Nema problema s objektima.
Ali me zbunjuje to što
niste dopustili Jevrejima da budu članovi,
a to je jedini način da se kvalifikuju za igre.
Ne bi trebao da brine za Jevreje, biće uklonjeni.
Imamo nekoliko, vrlo obećavajućih
jevrejskih sportista za koje očekujemo da će se takmičiti.
Vidite, ja nisam ovde da vam govorim kako da vodite svoju zemlju.
Kada sam u nečijoj kući ja se neću ispišati na njegov tepih.
Ali ne očekujem ni da me hrani đubretom, a da to zove poslasticom.
Želite da iskoristite ove igre da prodate svetu vaše gadne ideje,
a ja sam ovde da vam kažem da niko neće podržati to.
Morate prekinuti s tim.
Želite li da prevedem ili protumačim?
Olimpijski komitet nije zadovoljan našom rasnom politikom.
Imaju neke zahteve.
Na šta mislite, Ejveri?
Da skinete one plakate.
Obuzdate svoju štampu.
Ne želim više da slušam o nepoželjima.
I želim vašu reč, ovde, danas,
da nećete isključiti Jevreje i crnce sa igara.
Čak iako su američki građani,
dovešćemo i Marsovce ako želimo.
Učtivo nas mole da promenimo naše restriktivne naredbe
i uzdržimo se od rasprava o rasnoj politici u štampi.
Ako mu damo što želi, hoće li podržati
naš cilj u Američkom olimpijskom komitetu?
Ako se ministar složi, može li računati na vašu podršku?
Naravno.
Onda recite ovom Amerikancu da smo se dogovorili.
Treneru?
Izvoli.
Šta, šta je ovo?
Identifikaciona i registraciona kartica zakonodavnog tela države Ohajo.
Sve je u njoj zapisano.
Čemu služi?
Plaća ti stanarinu 60 dolara mesečno plus troškove.
U redu. Ali šta da radim s njom?
Ništa. Dobijaju je deset najboljih budućih šampiona. Koji treniraju.
Hvala, treneru.
Vidimo se tačno u 9:00.
Deset sekundi. U redu?
Želim da brojite u sebi. Deset sekundi, momci.
To je sve što vam treba da pretrčite 100 metara.
Šezdeset koraka, svaki od njih se broji.
Bez mogućnosti za grešku, u redu?
Mogli biste da padnete na 400 metara, ustanete i nastavite, ali ne i ovde.
Onda, ako preterate s koracima, ako vam je ritam prespor,
to vas može koštati četvrtinu sekunde od cele trke.
Svaki delić svake sekunde je važan,
ali vaš start je najvažniji od svega.
Kreni.
Pratim te, Džesi.
Odlepio si kao pištolj koji tresne o zid,
a meni je bolno da to gledam, u redu?
Moraš startovati nisko.
Moraš jedriti po njoj kao avion.
Je li iko od vas video avion kako poleće?
Što si niži duže ćeš ostati tamo, imaćeš manji otpor i bićeš brži.
To je tako jednostavno.
Spreman?
A na tome ćemo raditi uvek iznova, u redu?
Moraš ostati nisko svaki put kada prolaziš preponu, u redu?
Vau. Veliki Džesi Ovens.
Džesi, vratimo se na osnove.
Zašto se ne ljuljaš na onim bambusima tamo, dečko?
Tako je, crnjo!
Da vidimo kako ćeš visiti na onim šipkama! -Hej, Džesi, spremi se.
Energičnije to momci. To je kao da ste se vratili u džunglu?
Hajde, majmune, ljuljaj se!
Da, hajde!
Još jedna stvar. Džesi, hoćeš li da mi kažeš
šta je toliko zanimljivo u vezi s tim prokletim fudbalskim timom?
Ne znam, treneru. Samo me dekoncentrišu.
Dekoncentrišu te? Vidiš, o tome ti govorim.
Ne smeju da te dekoncentrišu. Razumeš?
Šta je ovo?
U redu, Leri. Završi s tim sada. Moji momci treba da se istuširaju.
Da, samo trenutak, treneru. Još nisam završio.
Sedite. Svi, sedite. Sedite!
Leri, oteraj ove crnje odavde. Čuješ li me?
Oterajte ih!
Ako te je nekoliko gorila zaludelo na stazi za zagrevanje tamo,
kako ćeš proći u Mičigenu?
Koga, dođavola, on zove "gorilama" treneru? -Treneru Snajder!
Hej, pogledaj me! -Treneru Snajder.
Puno ljudi je bilo na sastanku za deset najboljih.
Treneru Snajder! -Nisu svi od njih bili na našoj strani.
Razumete?
Moraš naučiti da ne misliš o svemu tome!
To je samo buka! To je sve, samo to!
Sve to je buka. Čuješ li me?
Oni će te voleti ili mrzeti.
Nije važno.
Jer ovako ili onako, kad si napolju, prepušten si sam sebi.
Džesi!
Da li si me čuo?
Da. Da, treneru, čuo sam vas.
Dobro.
U redu, hajde. Idemo.
Čuli ste trenera. Treba im svlačionica.
Da.
Hajde! Mrdaj! Idemo!
Isuse Hriste, Snajderu.
Zašto uvek moraš sve da zakomplikuješ?
Hvala na strpljenju, treneru. Cela svlačionica je tvoja.
Šta je, dođavola, to bilo treneru?
U redu, Dejv.
U redu. Da vidimo.
To je bilo za tebe.
Ne, to je za tebe, mali.
Ne, ja sam dobro, Mel.
Hajde. Veruješ u to?
Da, video sam. Skačeš kao moja sestra. -Kao i tvoja sestra?
U stvari, moja kćer može toliko da skoči. Ona ima tri godine.
Da, tri inča je višlja od tebe. Hajde sada.
Hej, mali, pokaži nam šta znaš. -Hajde, Džesi.
Hej, šta bi Rut rekla?
Hajde, Džesi.
Učini je ponosnom sada.
Da, mali!
Jedan skok. -Jedan skok!
Bolje mu spusti. Mislim da ne... -Ne, podigni. Podigni.
Hajde sada. Višlje. Ne srami se.
Ne znam o čemu je razmišljao. -Tako je.
Ko je to?
Mislim da je njegov trener.
Treneru. -Da?
Dobro sam. Za dva dana biću super.
Imaš tri dana.
Za tri dana idemo u En Arbor sa ili bez tebe. Razumeš?
Dođavola. Šta si to uradio?
Trenirao. -Pao niz stepenice.
Dame i gospodo,
dobrodošli na teren Feri ovde u En Arboru, Mičigen
na finale skupa deset najvećih staza i terena
od 1935!
Hej, idi obuci se. Povukao sam te. Ne možeš da trčiš. -U redu sam, treneru.
Zaboga, ti jedva možeš da hodaš, Džesi. Hajde.
Treneru, samo me pustite na 100 metara. Onda me povucite.
Šta? Ne. Ne, ne, ne.
Ne, ako bi trčao sa povređenim leđima mogao bi da odsustvuješ mesecima.
Zaboravi.
Treneru, dopustite mi.
Tri dana su šala. Ja sam dobro.
To je samo 10 sekundi.
Bolje bi ti bilo da budeš brži od toga. Kreni.
Dame i gospodo...
Prvo finale sprinta danas
na 100 jardi!
Crnjo!
Oni će te voleti ili mrzeti. Nije važno.
Jer ovako ili onako, kad si napolju, prepušten si sam sebi.
Spremni.
Hej, mali, uspeo si. Uspeo si.
Bio sam spor na startu.
Ne, ne, ne, nisi, 9,3 sekundi.
To je rekord, mali. 9,3 sekundi!
9,4.
Šta to pričaš?
9,4, Leri. -Ne, sam sam izmerio 9...
Znaš pravila. -Koja pravila?
Moramo ići na gornje vreme. -Šta do pričaš?
Kako to misliš, "gornje vreme?" -Dobili smo dva od tri pristanka.
U redu, onda, u čemu je problem?
Hoćeš li da se smiriš?
Da li me razumeš? Neću da se smirim dok ne dođeš pameti
i priznaš nam rekord! -Usvajamo gornje vreme!
To je smešno! Mora da se šališ, Fil!
Vidiš li! -Vidim, treneru.
Sledeći na mestu za skok,
sa državnog univerziteta Ohajo, gospodin Džesi Ovens.
Šta to radi?
Kako to misliš? Hoće da je oseti.
Izvinite, gospodine.
Koliko ste rekli da taj Kinez može da skoči?
Šta, čekaj.
Gospodin Nambu je Japanac.
Njegov svetski rekord iznosi 26 fita i 2 inča.
Imate li maramicu da pozajmim?
Hvala.
Sada se samo razmeće.
15:35 SKOK U DALJ
Dame i gospodo, imamo novi svetski rekord.
26 fita, 8,25 inča!
Izvolite.
15:45 TRKA NA 200 JARDI
Gospodin Džesi Ovens postavlja novi svetski rekord
s vremenom od 20,3 sekundi!
20,3 sekundi!
16:00 225 JARDI S PREPONAMA
Ovo je neverovatno!
Džesi Ovens je srušio još jedan svetski rekord...
s vremenom od 22,6 sekundi!
Tri postavljena svetska rekorda
i još jedan izjednačen za samo 45 minuta!
Može li neko da pobedi Ovensa sada?
Džesi! Džesi! Džesi!
U redu je. Možete to da kažete.
Šta da kažem? -Kad god ste spremni.
Dug je put do Kolumbusa. Bez žurbe.
Moraćeš da mi pomogneš, Džesi. Ne znam o čemu pričaš.
Stvarno? -Da.
Koliko ste trkača trenirali
koji su postavili tri svetska rekorda na jednom takmičenju? Povređena?
Četiri, ako računaš na 100 metara.
Reći ću ti nešto. Gore je od toga.
Stvarno? -Da.
Takođe si srušio rekord Ohajo Stejta
u više navrata za samo godinu dana, pa ti čestitam.
Stvarno? -Da, stvarno.
Koji ih je jadni belac držao?
Ovaj jadni belac.
Da.
Držao sam taj rekord 11 godina.
11 godina, a ti si me ostavio u prašini.
Da, pa, znate što kažu za rekorde, zar ne?
Ne. Šta kažu?
Neki klinac, koji je došao niotkuda,
srušio je vaše rekorde tek tako.
To kažu. Da.
Ne, bio si dobar.
Stvarno dobar, Džesi.
To je bilo milina gledati.
Da, pa, reći ću vam nešto.
Držite se mene i napraviću velikog trenera od vas.
Frenk Vajkof je uzeo zlato u Amsterdamu '28
i opet '32 baš ovde u Los Anđelesu.
On i Drejper bili su najbolji koje je Kromvel dobio,
i od njih načinio najbolje u zemlji, tako da...
Slušaš li me? -Da. Da.
Treneru, već sam pobedio Vajkofa.
Da, pa, ovaj...
To je Julans Pikok.
Pikok je pobedio na 100 metara i u skoku u dalj u Filadelfiji.
On je vozač, a ne skitnica kao ti.
Ružno ga je gledati, ali on krene na stazi
kao teretna parnjača, a ima đavolski dobar finiš.
Njega moraš da se paziš.
On je istrčao 9,5 protiv Vilanova.
Eto. On je sporiji.
Desetinu sekunde sporiji, Džesi. -Dve desetine, treneru.
Opustite se.
Neću vas izneveriti pred Kromvelom.
Gospodine Ovens.
Jedna slika, molim vas!
Gospodine Ovens, imamo par pitanja za vas.
Stoj, stoj, stoj. Polako, polako. Hajde, pustite nas da prođemo.
Kakav je osećaj biti najbrži čovek na svetu?
Izvinite, izvinite.
Ovens.
Dobar dan i dobrodošli u Los Anđeles.
gde se veliki Džesi Ovens, bez sumnje, nada dobrom
na svom nezapamćenom putu od četiri svetska rekorda.
Kažem ti, suknja u Los Anđelesu...
Mora da stavljaju nešto u vodu.
Ko pije vodu?
Zaboravi, mali. Možda pozoveš devojku kao onu na ples,
ali je nikad nećeš odvesti u krevet.
Ti si Džesi Ovens.
Da, da, gospođo.
Voliš da plešeš?
Hajde, Džesi. Idi!
Ne. Ja imam devojku.
Gde je? I s njom ću da plešem.
Ona je u Ohaju.
Već mi se sviđa.
Vau! Idi, Džesi.
Hajde, mali!
Pa, zašto Džesi?
Izvinite?
Ti si Metak sa Ohaja.
Rođen kao Džejms Klivlend Ovens, septembra 1913, u Okvilu, Alabama.
Pobedio si u osam od osam disciplina otkad si došao ovde,
i nema nikoga ko bi mogao da ti priđe na zapadnoj obali,
istočnoj obali ili iz sredine.
Jedino što ne znam je zašto Džesi?
Pa, to je u stvari "Džej Si."
Moja učiteljica iz osnovne škole ga je pogrešno razumela zbog mog akcenta.
Nikad nisam imao srca da je ispravim.
To je loše. -Kako to?
Veliko srce može stati na put.
Čemu?
Svim vrstama zabave.
Dopustite mi da kažem koliko smo svi mi zadovoljni
što smo vam ispunili očekivanja.
Sve izgleda otmeno.
Neka tako ostane do sledećeg leta?
AAU će odlučiti o učestvovanju SAD-a na igrama
na sastanku u decembru.
Tako je.
Pitam se, Ejveri,
da li stvarno mislite da će se Amerika povući?
Pa, moraćemo da glasamo. Takva je demokratija.
Da, naravno.
Ministar Gebels samo pita da li sigurno
možemo računati na vašu podršku.
Moj stav je jasan.
U međuvremenu,
možda bismo mogli da vas zamolimo da nam pomognete
svojim značajnim iskustvom u izgradnji
i pogledate ove planove naše nove ambasade u Vašingtonu?
Znate, poslednji put kada sam ih gledao,
to je koštalo skoro 15 miliona dolara.
Kažite im da me ne mogu kupiti.
Ne možete mi to dati.
Mito? Ne, ne.
To je poslovni predlog.
Ministar bi vam bio veliki dužnik.
Nema puno kompanija poput vaše
koje bi mogle da se nose sa projektom ove veličine.
Pa...
Arhitekta je Albert Špir.
Impresivno.
Ali ove kule neće proći urbanističke zakone.
Ne mogu se izgraditi iznad 130 fita.
Vidite, takva vrsta stručnosti nam treba,
ako ste zainteresovani.
Vau! Gotova sam.
Izgledaš predivno.
Baš mi je drago što nismo bili u autobusu.
Moj tata mi nije kupio ovaj auto
da me gleda kako se vozim u prokletim autobusima.
Gospodine Ovens. Telegram.
Ne može te tužiti, Džesi.
Kako te može tužiti?
I za šta?
Neispunjeno obećanje?
Šta to uopše znači?
To je pretnja. To je sve.
Samo je ljuta.
Gospodine Solomon? Ovde Džesi.
Džesi, šta hoćeš, dečko?
Pa, mogu li da razgovaram sa Rut, gospodine?
Ona ne želi da razgovara s tobom...
Razumem, ali ako bi mi dali samo trenutak da obj...
Ne zovi je ovde više! -Ako bi samo...
Džesi.
Napred, Džesi!
Možeš ti to!
Zauzmite mesta.
NEBRASKA SPOMEN STADION
Srediću te, dečko kao da sam tvoj tata.
Spremni!
Julans Pikok je pobedio
nabržeg čoveka na svetu, Džesija Ovensa
s neverovatnih 10,2 sekunde.
Zdravo.
Sam si?
Pa, hoćeš li da mi kažeš zašto si izgubio danas?
Mislio sam da je to vaš posao.
Znam kako si izgubio.
Pogledao si ga na 90 metara, i to te je koštalo trke.
On nema veze s tim što te je pobedio.
Ko, Pikok? -Da, ili Metkalfi.
Da, pa, dogodilo se. U redu?
Imao sam loš dan.
Vidite, umoran sam, treneru.
Čeka nas 15-očasovna vožnja do Ohaja.
Samo želim da popijem moje pivo i malo se odmorim.
U stvari, ako nastaviš da gubiš kao danas,
taj brod za Berlin će otići bez tebe.
Znate šta, treneru?
Ako bi to trebala da bude još jedna od vaših žalosnih priča
onda, ako je to sve od vas rado bih je čuo sutra.
Vidi,
gđica Nikerson izgleda kao...
Dovoljno svečano.
Ne osuđujem te za to što si uradio
dokle god smatraš da je to u redu.
Izbor koji ćeš sada doneti
uopše neće ni ličiti na izbor, dok ne bude prekasno.
Jeste li ikada bili u braku, treneru?
Da.
Naša devojčica je odrasla sada.
Puni 18-u sledeće godine.
Moja supruga i ja neko vreme ne živimo zajedno.
Rekla mi je:
"Ne možeš imati dve porodice,
nema mesta u ekipi za nas."
Atletika je teška, trebao bi da se oprobaš u bračnim vodama.
Voleo bih da probam.
Dobro za tebe, mali.
Nikada mi niste rekli da imate kćer.
Nikada me nisi pitao.
Požuri.
Želim da stignem u Di Moan do jutra.
Vidi, Kuinsela.
Ti si, ti si neverovatna devojka, stvarno.
I stvarno je...
Nosi se, Džesi Ovens!
Nadam se da je vredna toga!
Moram da vidim Rut. Moram nešto da joj objasnim.
Srećno.
Rut?
Žao mi je, Rut. Ja...
Vidi, kunem se da ću...
Sećaš li se dana kada smo se prvi put upoznali?
Nosio sam ti knjige iz škole?
I ceo put smo...
Razgovarali smo o svemu i svačemu
i o tome šta bismo želeli od života,
a šta ne.
Sećaš li se što sam te pitao na vratima?
Pitao si me da se udam za tebe.
A sećaš li se šta si rekla?
Rekla sam da bi trebalo da sačekamo.
Pa, dosta mi je čekanja.
Želim da se oženim tobom, Mini Rut Solomon.
Hteo sam to tada i sada koliko god da je teško.
Ja sam budala.
Kada me je taj dečak zamolio da se udam za njega,
trebala sam da kažem da.
Ali ti više nisi on.
Zato izlazi i gubi se odavde.
Rut... -Gubi se odavde!
Zadržavaš sve ove ljude. Gubi se, Džesi.
Gubi se!
Vau! Vidi svu ovu kišu.
Šta to nameravaš da uradiš?
Čekao sam da te ispratim do kuće.
Bio si ovde ceo dan?
Da, i biću ovde i sutra ceo dan,
i celu sedmicu ako moram.
Onda ćeš propustiti svoje proklete trke.
Nije me briga za to.
Želim samo da trčim, a to mogu da radim i ovde u Klivlendu.
Džesi, želiš li da radiš na benzinskoj pumpi do kraja svog života?
Pa, ako to znači da ću biti s tobom.
Znaš da ubeđuješ.
Da, stvarno.
Udaj se za mene.
Jesi li lud?
Sada, hajde da uradimo to.
Moji roditelji te mrze iz dna duše.
Ostavio si me s našom kćerkom, Džesi.
Prekasno da je tražiš poštenu ženu od mene.
Vidi, izgladiću stvari sa tvojim roditeljima. Samo reci da.
Reci da ćeš se udati za mene.
Gde ćemo se venčati, Džesi?
Misliš da li ima pristojnog hrišćanskog sveštenika u ovom gradu da to uradi?
O tome još nisam razmišljao, ali pronaći ću mesto, kunem se.
To smo samo mi, Rut.
Uvek smo bili samo mi.
U redu. Udaću se za tebe.
Gde ćeš?
Moram pronaći čoveka da to uradi.
Vidimo se kasnije!
Gospodo, danas ćemo doneti konačnu odluku.
Komplikovanu odluku.
Za sve vas, znam.
Glas danas
protiv naših američkih sportista
da učestvuju na ovim Olimpijskim igrama
je glas protiv tiranije.
Svako ko se takmiči,
na bilo kakvom takmičenju i nivou
zna da će
svakog dana ili da pobedi ili da izgubi.
Ono što je važno
je da je bio tamo.
Kada se sve završi, svi idu kući.
Istorija pamti pobednike.
Svaki muškarac ili žena na tom polju
je zahvalan-na za priliku da bude tamo,
da oseti duh prijateljskog takmičenja
čoveka protiv čoveka,
naroda protiv naroda,
da ispita sebe
bez straha ili mržnje
protiv najboljeg što druga strana može da ponudi.
Sigurno se svi mi slažemo da su olimpijski propisi
u direktnoj suprotnosti sa nacističkom ideologijom.
Oni su ti koji bi trebali da razmišljaju o tome.
Naši sportisti
su prolivali svoj znoj, svoju krv
i dali svoje srce da dobiju tu priliku.
Smatram da nemam prava da im je oduzmem.
Znam da kada bih se ja takmičio, ne bih želeo ni meni da je oduzmu.
I bez obzira da li doneli kući medalje ili ne,
svi oni su stekli tu priliku.
Pozivam vas da glasate danas
ne svojim srcima kao sportisti.
...da kažu svojoj deci...
...već savesno...
...i njihovim unucima...
...kao pripadnici ljudskog roda.
"Bio sam tamo."
Šta ti se dogodilo?
Je li to, Građanin? Dođi ovamo. Daj da vidim.
56 od 58.
Čestitam.
Poštujem njihovu odluku...
...ali zbog savesti, ne mogu to da nosim.
Idi i donesi nam tu zlatnu medalju, čuješ?
To.
AMERIKA ĆE UČESTVOVATI NA OLIMPIJADI 1936
Hej!
Hej! Što kažeš na ovo?
Nadam se da ćeš pobediti, Džesi!
Napred, Džesi!
Dobro veče, svima.
Dobro veče.
Džesi, ovo je predstavnik zakonodavnog tela države Ohajo, Dejvis.
Ovde je u ime NAACP.
Šta?
Državno udruženje za napredak obojenih.
Pa, zdravo. Ovo je moja supruga, Rut.
Zdravo. Sedite.
Naš sekretar, gospodin Volter Vajt,
zamolio me da vam ovo lično dostavim
uz njegove najlepše želje.
U redu.
O čemu se radi?
Želim da vam čestitam na mnogim vašim nedavnim uspesima.
Pratio sam ih sa velikim i posebnim interesovanjem.
Kao i mnogi u našoj zajednici.
Pa, hvala vam.
A i olimpijska takmičenja uskoro dolaze.
Da, gospodine.
Za malo manje od pet sedmica.
Pa, nema sumnje da se nadate da ćete se kvalifikovati i učestvovati?
Pa, da.
Mislim, da, gospodine.
Čak i pod Hitlerovim režimom?
U ime gospodina Vajta i njegove organizacije
i crnačke zajednice širom Amerike,
nadam se da nećete ići.
Ali to su Olimpijske igre.
Mislim, Džesi je trenirao za ovo ceo svoj život.
Vidite, Džesi, vi ste najbolji.
Imate šansu da zadate snažan udarac.
Znam da će ovo sigurno zvučati licemerno
za bilo kog Amerikanca da govori o rasnoj netrpeljivosti
u drugim zemljama, ali je glavni razlog da ne smemo ići na te igre.
Imamo šansu ovde da pokažemo solidarnost
s potlačenim ljudima u Nemačkoj.
To je sve deo iste velike mržnje.
Možemo uticati na one na vlasti
da postanu svesni svoje moralne obveze
da se bore protiv nepravde
koju smo mi crnci trpeli baš ovde kod kuće.
Mislite li da će to nešto promeniti?
Ako ostane, to neće primetiti.
Ako ide,
može se vratiti sa fiokom punom medalja,
a oni će ga mrzeti čak i više nego ranije.
Džej Si.
Učini ono što želiš, sada. Razumeš?
To neće ništa promeniti.
Da li trčite, gospodine Dejvis?
Da li?
Pa, hm, ne takmičarski, ne.
Shvatam.
Jer znate, napolju na toj stazi, vi ste slobodni od svega toga.
Onog trenutka kada pištolj opali, ništa me ne može zaustaviti.
Ni boja,
ni novac,
ni strah, pa čak ni mržnja.
Tamo ne postoji crno i belo. Postoji samo brzo i sporo.
Za tih 10 sekundi, vi ste potpuno slobodni.
A vi sada dolazite ovde da mi kažete da to ne smem da radim,
da ću izneveriti svoju rasu ako idem.
Što bi to trebalo da učini za mene?
Bog vam je dao veliki dar, gospodine Ovens.
Možda vam on može reći šta da učinite s njim.
Ne moraš da im kažeš šta misliš.
On je moj trener. Moram nešto da kažem.
Džo napada na početku 4. runde
ove borbe od 15. rundi između Džoa Luisa, Smeđeg bombardera,
i bivšeg prvaka u teškoj kategoriji Maksa Šmelinga...
Hej, Hej! Klinci, hajde. Propustićete borbu. Dođite ovamo.
Hajde, idemo.
...samo zagravanje za Luisa.
Izgleda da Luis teško da zna šta radi.
Ošamućen je, povređen,
bori se mehanički.
Hajde, hajde.
Luis je pao.
Ustani.
Zvanični kontrolor vremena broji sekunde s druge strane ringa.
To je to. Nokaut.
Šta se dogodilo? -Nacista ga je pobedio.
Pobedio je Džoa Luisa. Ne mogu da verujem.
Pa,
postoji samo jedna stvar koju treba uraditi, zar ne?
Idemo za tri sedmice u Berlin,
da im naplatimo u njihovoj kući. Jesam li u pravu?
Tako je.
Alvin Krenclajn. Alvin Krenclajn.
Najveći atletičar koga je ova zemlja dala.
Krenclajn je jedini atletičar
koji je ikada doneo kući četiri medalje sa jednih igara.
Sada, ja lično, možda ne mogu da nadmašim Alvina Krenslajna,
tako da mislim da ću se zadovoljiti treniranjem momka koji će to učiniti.
Mali neće osvojiti četiri. Videli ste kako preskače prepone?
Ne idem.
Kao žaba sa zadnjicom na vatri.
Šta si rekao, mali?
Rekao sam da ne znam da li ću moći da idem.
U Berlin?
Šta dođavola to pričaš?
Mislim, razmišljao sam o tome.
Ako odem u Berlin to je kao da kažem tim nacistima da je sve u redu,
kao da me nije briga za ono što se događa tamo.
Hej, shvatio sam. Nervozan si, mali.
Ne, treneru. Vidite, dobro sam razmislio o tome.
Hajde. Ideš, u redu?
Imaj poverenja u mene. Veruj mi. Ideš. To je to.
U redu? Radio si tako naporno.
A ako ne odeš tamo, osećaćeš se grozno.
U redu? Ako odustaneš sada ti...
Da znam. Žaliću do kraja svog života, zar ne?
Tačno. Da.
A i žena će me napustiti
jer zna kakav sam u stvari gubitnik.
A ja ću verovatno završiti kao glupi pijanica
sve dok se mom treneru ne smuči toliko što me gleda
i da mi svoj prokleti posao!
Leri!
Dobio si priliku da postaneš deo istorije, a ti ćeš dići ruke od nje?
Odbacićeš je?
Vidite, ima ljudi koji na mene gledaju kao na primer.
Kako to misliš, ljudi? Kakvi ljudi? Crnci?
Hajde. Mene je baš briga za to!
Da, pa, vi ste belac!
Ne morate!
Hajde.
U redu je.
Šta vam se dogodilo?
Vidi, u pravu si što si ljut.
Nikada nisam bio dobar u slušanju.
Oni traže previše od tebe.
Čovek se takmiči da dokaže nešto sebi.
Da zna kako je biti najbolji.
Ništa drugo nije važno.
To je samo...
Džesi, ne znam ništa o tome čime si opterećen sada.
Ali znam kako je biti atletičar.
I znam da ćeš, ako ne odeš,
smatrati da je to najveća greška koju si ikada napravio u svom životu.
Možda.
Ali morate mi dopustiti da sam o tome odlučim.
U redu.
Ne moraš još da odlučiš, ali bar odradi takmičenja.
Kvalifikuj se.
Daj sebi pravo na izbor.
Baš je bio naporan dan
za vas ovde u Nju Jorku, gospodine Ovens.
Kvalifikovali ste se za tri discipline.
100 i 200 metara i skok u dalj.
Hteo bih da pitam trenere, ko su momci koje morate da pobedite?
Pa, Karl Long, skok u dalj.
Obratićemo posebnu pažnju na njega.
I, znate, mislim, momak je srušio svaki rekord u Evropi.
Gospodine Glikman, gospodine Stoler, kao Amerikanci jevrejskog porekla,
jeste li ikada osećali pritisak da ne učestvujete u igrama u Nemačkoj?
Samo da se zna, jedini pritisak pod kojim su je da pobede svojim trkama.
Mi ne diskriminišemo američki olimpijski tim.
Mislim da smo čuli dovoljno o politici za danas.
Ovde smo da pričamo o medaljama.
Oni treba da odgovore na pitanja.
Gospodine Ovens, da li to znači da idete?
Kako možete opravdavati učestvovanje u Nemačkoj
kada je diskriminacija ovde tako velika?
Znate, to je jako dobro pitanje.
Kada se budemo vratili kako bi...
Šta god vam treba od mene, gde god da vam trebam,
sve što treba da učinim. Samo želim da pomognem.
Pa, to je,
jako lepo od tebe, Leri,
ali, ti nisi službeni američki trener.
Da, ali ti ne znaš Džesija kao ja.
Pa, gospodin Ovens nije samo trkač sa nama,
a i ovo nisu naše prve igre.
Džesi Ovens može pobediti bilo kog sprintera na bilo kojoj distanci,
a ti to znaš.
Ne možeš ga priuštiti sebi van njegove forme.
Dakle, hoćeš reći da mu treba najbolji trener.
To hoćeš da kažeš, Leri?
Svejedno hvala.
Trebalo bi da znate da možda ne bi smeo da bude na tom brodu sutra,
i nema ničega i nikoga ko bi učinio nešto u vezi s tim.
Nisam mogao da verujem kad sam čuo da si se povredio, Julanse.
Kako ti je noga?
Dobro je!
Mlitava je.
Da, pokidana tetiva gore.
Ali ponovo ću da treniram, pa ću za par meseci...
To je rana.
Gotovo je.
Za mene.
Čitam novine.
Svi ti ljudi su vikali i vrištali na tebe.
To stvarno može stati na put čovekovoj koncentraciji,
ali sve to znači da ima puno ljudi koji računaju na tebe.
Šta onda da radim?
Da odeš u Berlin i naritaš Hitlera u zadnjicu!
To je učtivost
Julansa Pikoka.
Rut.
Šta će ona da misli o meni ako ne odem?
Ti si joj tata. Voleće te bez obzira na sve.
A šta ćeš ti misliš?
Ne stavljaj to na mene, Džesi.
Obećao sam to bolji život od onoga što imamo sada.
Mislim, kako bih drugačije trebao da dođem do njega?
Naš život je sasvim u redu.
Ti si jedina osoba na svetu čije mi je mišljenje bitno,
a nemaš nijedno.
Neću ti reći šta da uradiš, Džesi.
Zato što me voliš.
Džesi?
Recimo da odem.
Šta ako izgubim?
Ti si najbrži čovek na Zemlji.
Ali ti nećeš biti tamo.
Moja porodica neće biti tamo. Čak ni moj trener neće biti tamo.
Leri ne ide? -Ne.
Pokušao je, ali mu nisu dopustili.
Sam ću biti tamo
pred očima celog sveta.
A ako izgubim...
Ako izgubim,
to će značiti da su oni nacisti bili u pravu.
Prestani da razmišljaš toliko, Džesi. Nisi dobar u tome.
Tamo ideš da trčiš.
Ne slušaj nikog od njih.
Slušaj sebe.
Slušaj svoje srce, važi?
U redu?
Rut, imam sve, u redu?
Siguran sam.
Uvek ti kažem doviđenja.
Da, pa, izgleda da je mnogo slađe reći zdravo.
Onda, kreni, slatkorečivi.
I zapamti gde gledaš.
Zagrli tatu!
Obe vas volim.
Volim te.
Još se nisi navikao na brod?
Treneru? Šta vi dođavola radite ovde?
Mislim, neko mora da pazi na tebe.
Ne mogu da ležim celu sedmicu, udebljaću se.
Sada nema nazad.
Idem da nađem svoju sobu.
Treneru. Idete u pogrešnom pravcu.
Svi su u prvoj klasi.
Da, ne za pare koje sam dao. Ne, ja
ću ostati dole u međupalubi
sa tobom i Dejvom.
Vidimo se ujutro.
Dakle... imate li nekih pitanja?
Zar ne mislite da vas ta košulja čini privlačnom?
Pronaći ću neku udobniju mušku odeću.
Nije vam udobna? Jeste li nervozni zbog mene?
Ne.
Treba mi sledeće:
45 kamera sa potpunim pristupom svakom događaju. -Je li to sve?
Da bih dala Fireru ono što želi, ne smem imati nikakvih ograničenja.
Možda ste ga uverili u vašu genijalnost, ali da vas podsetim...
ovo su moje igre.
Ali film je moj.
Bez njega, vaše igre bi bile zaboravljene za godinu dana.
Dobićete sve što vam treba.
Šališ se!
Kako si?
Idemo, Džesi!
Dame i gospodo,
u ime kancelara Rajha, Adolf Hitlera
i Nemačkog olimpijskog komiteta, dobrodošli u Berlin.
Izvolite cvet! -Hvala!
Hajde, Marti. -Šalom!
Gospodine, gde su spavaonice za obojene?
Nema spavaonica za obojene.
Mi smo sa vama?
Ne brini. Smanjićemo buku!
Opa.
ALVIN KRENCLAJN OSVOJIO 4 ZLATNE MEDALJE NA IGRAMA U PARIZU
I hrana je dobra.
Možda su ovi nacisti samo bili na lošem glasu.
Videćemo.
To je Luc Long?
Čovek zna da skače.
Da.
Ima i prednost domaćeg terena.
Šta mislite da je ovo? Mardi Gras?
Vratite se na posao!
Imaš nešto da mi kažeš, dečko?
Samo trenutak.
"Niste sposobni ni da trenirate buve na psu."
Baš to si rekao Dinu Kromvelu?
Hej, jesi li čuo šta je taj dečko rekao? -Samo trenutak, Din.
Ne znam čemu si ga učio, ali to sigurno nije poštovanje.
U redu, u redu. -O čemu se radi?
Šta u stvari hoćeš?
Hoću prokleto izvinjenje. To hoću.
Džesi.
Džesi, šta želiš?
Želim da treniram kao što sam navikao.
Zaboga.
I želim svog trenera nazad.
Ti si sišao s uma. Nema šanse. -To ne dolazi u obzir.
Gospodin Snajder nije registrovani olimpijski trener.
U redu.
Pa, nadam se da znate sve reči nemačke nacionalne himne jer ćete
ih slušati svaki put od onih nacista kada osvoje medalju koju ja nisam.
Želiš da odustaneš?
Samo napred, jer nijedan crnja ne razogovara tako sa mnom...
Hej, hej. Šta to dođavola ima veze sa...
To sa svime ima veze.
Hajde. Ti si to napravio.
Ti nisi bio tamo. Nisi čuo šta mi je rekao.
Dosta.
Džesi, ne misliš tako.
Nećeš valjda odustati sada?
U redu.
U redu, u redu.
Vidi, ako možemo dobiti propusnicu za gospodina Snajdera ovde
možemo sve to da zaboravimo.
Hej, Džesi?
Da.
Bolje drži tvog dečka na uzici.
Din.
Čemu sve to, dođavola?
Šta?
Mislio sam da ne možete priuštiti
pristojno mesto, pa sam hteo da pomognem.
I mislio si da je to tvoj način da mi zahvališ.
Ne znam čak ni odakle da počnem.
Donesi mi tri zlatne medalje. To je jedini način.
Hajde.
Hej, kakve su nove sprinterice koje sam ti naručio iz Engleske?
Nikada ih nisam dobio.
Zdravo. Znate li gde je ovo?
Nema veze. Izvinite.
Izvinite.
Dokumenta!
Kreni! -Amerikanac.
Nemate prava da budete ovde.
Ne, ja sam Amerikanac. Ja sam Amerikanac. -Dokumenta.
Amerikanac. -Dokumenta. Odmah!
Ja sam iz tima američkog olimpijskog tima. -Vaše papire!
Hej! Hej, hej, hej! -Papiri!
Shvatio sam, u redu? Imam papire.
Da. Evo ih. Evo, evo, evo.
Amerikanac. Američki olimpijski tim.
Tražim, Daslera.
Daslera. Adi Daslera.
Daslera? -Daslera, da. -Fabriku cipela?
Da. Da. Cipele. Da.
Dasler? Znam gde je. Pođite sa mnom.
Nastavite!
Ne guraj.
Molim te.
Dobro.
U redu. U redu. Idemo.
Biće vlažno napolju.
Staza će biti teška.
Da?
Kakve su ti sprinterice?
Super su. -Dobro.
Dobro, dobro, dobro.
Bože, voleo bih da si imao više prilika da ih razgaziš.
Ne znam šta će se dogoditi tamo.
Doći ću do dna toga. To je još jedna...
Treneru, rekao sam da je sve u redu.
Hoćete li da se vrpoljite kao stara kokoška,
ili ćete me pustiti da izađem tamo i trčim?
Gospodine Ovens, očekujem velike stvari.
Sve manje od zlata ćemo smatrati razočaranjem.
Siguran sam da se šali.
Hvala, treneru. Puno ste mi pomogli.
Dame i gospodo, kancelar Rajha, Adolf Hitler.
Pobednik muškog finala na 100 metara
je Džesi Ovens
s vremenom 10,3 sekundi.
Vau!
O ho ho!
Treneru!
Izvanredno! Izvanredno!
Hajde, daj mi da vidim.
Čestitam.
Gospodine Ovens.
Hvala, gospodine.
Tu je neko koga želim da upoznate.
U redu.
Daj.
Hej.
Hvala.
Gospodin Brandejdž.
Kancelar Hitler je bio primoran da danas ode ranije
i neće moći da čestita pobednicima.
Saobraćaj, razumete.
Dopustite da kancelar
čestita svim osvajačima zlatne medalje ili nikom od njih.
Da li ste stvarno mislili da bi sebi dopustio da se slika rukujući se s tim?
Nažalost, to je nemoguće.
Onda je on...
Hajde.
Vreme je da se ide preko pravila ovde od sutra.
Trebalo bi da znaš da su vrlo specifični u njihovim pokušajima.
Dakle, ništa od tvoje predstave iz En Arbora ne prolazi ovde.
Da. -Slušaš li me?
Ovde smo na 11. Olimpijadi,
u kvalifikacionoj rundi
skoka u dalj za muškarce.
Najpre Nemac,
Luc Long, vladajući evropski šampion.
Izgleda da mu ide lako!
Sad je trenutak za Džesija Ovensa, iz SAD-a.
I ranije smo to videli od Ovensa.
Želi da ispita zaletište... -Polako.
...pre svog prvog pokušaja.
Ovens kleči na doskočištu.
Džesi, ne!
Greška!
Ne mogu da verujem! Registrovali su to kao grešku!
Ovens razgovara sa zvaničnicima.
Neće biti srećan zbog toga!
Pa ipak, ima još dva pokušaja.
Ovens se sprema za svoj drugi pokušaj da se kvalifikuje.
Hajde, Džesi!
Još jedna greška!
Zakoračio je preko crte!
Izgleda kao da je ovo bilo gotovo za Ovensa i pre nego što je počeo.
Čekaj.
Evo nečega što se ne viđa svaki dan.
Izgleda da Long daje savet Ovensu
odakle da skoči.
Ovens izvodi svoj treći i poslednji pokušaj.
Ovens, Ovens...
Uspeo je!
I Ovens ide u finale!
Hej, Luc.
Hvala.
Finale skoka u dalj za muškarce.
Nemački kancelar Adolf Hitler zauzme svoje mesto.
A nakon završetka kvalifikacija,
veliki atletičar Džesi Ovens iz SAD-a
suočiće se sa Lucom Longom.
Svaki takmičar će imati po tri pokušaja,
a najbolji rezultat odlučiće pobednika.
Longov prvi skok.
Aktuelni evropski šampion.
Bela zastava.
7,54 metara!
Ovens...
I za njega bela zastava!
7,74 metara!
Ponovo Long.
Podignuta bela zastava.
7,87 metara.
To je novi evropski rekord!
Ovens...
Podignuta bela zastava!
7,94!
Neverovatno.
Ovens je srušio evropski rekord postavljen pre samo nekoliko trenutaka!
Da vidimo kako Long može da odgovori.
Greška!
Longova greška u njegovom poslednjem pokušaju.
Ali to znači da je Ovens uspeo!
On je obezbedio drugu zlatnu medalju na igrama!
Odličan dvoboj.
Molim te, izvedi poslednji skok.
Šta je ovo? Takmičenje je gotovo,
ali Nemac izgleda da deli
interesovanje mnoštva ovde u Berlinu,
kako bi video šta neverovatni Ovens može najbolje da uradi.
SAD! SAD!
Ovo je pravi duh fer pleja
koji smo videli kod ova dva atletičara ovde.
Podignuta bela zastava!
8,06 metara!
To je novi olimpijski rekord!
Čestitam.
Da istrčimo počasni krug. -U redu, naravno.
Jesi li video ovo ranije? -Nikada.
Šta to Luc radi? Uništiće svoju karijeru.
Neće... On će snimiti moj film.
Hvala.
Pobedio si me, fer i pošteno.
Jeste "fer i pošteno,"
ali ti si mi dao priliku.
Želim ti sve najbolje.
Inače, u čemu je štos?
Je li to tvoja devojka?
Da.
Vau.
Jako je lepa. -Hvala.
Ima li ružnih devojaka u Nemačkoj?
Više vole da ih drže van vidokruga.
Ima puno toga što žele da ostane sakriveno.
Misliš da se šalim.
Ja volim svoju zemlju,
ali nije tajna da je moja vlada poludela.
Ne smeta im da to skrivaju.
Mislim da se čak i ne srame.
Pre nekoliko noći, poslali su jednu devojku u moju sobu da mi poželi sreću.
Želela je spava sa mnom.
Guverner Dejvi mi je poslao telegram i sanduk Koka-Kole.
Trebalo bi da emigriram.
Ne.
Ta devojka,
je htela da zatrudni.
Mislim da joj je bilo naređeno da zatrudni.
Pretpostavljam da bi to trebalo da mi laska.
Mislim kada se sve uzme u obzir, da je tebi u stvari bolje u Americi.
Ja ne...
Ne znam da li je tamo mnogo veća razlika.
Hoćeš li upasti u nevolju?
Napravio si mnogo scena danas.
Žele da nas iskoriste kako bi dokazali da su nešto u svetu.
Drago mi je što sam im pokazao da nisu u pravu.
Veruj mi, hteo sam da te pobedim,
ali to ne bih učinio za njih.
Ako žele da od ovih igara naprave oružje,
ne mogu se žaliti kada ga drugi iskoriste protiv njih.
Možda sada vide kako je glupo to što su uopšte probali.
Imaš još jednu disciplinu, zar ne?
Da, 200 metara.
Iskreno se nadam da ćeš pobediti.
Ne dokazuj ništa nijednoj vladi.
Da se osećam malo bolje što sam izgubio od tebe.
Uslovi su bili vlažni
i oblačno je celo jutro ovde u Berlinu
dok takmičari izlaze na borilište
pred muško finale na 200 metara.
To je to.
Prošlo je 36 godina
otkad je jedan atletičar doneo kući
tri pojedinačne zlatne medalje sa jednih igara.
Hans...
Šta je ovo? 200 metara samo što nije počelo.
Ministar Gebels nam je naredio da ne snimamo trku.
Na stazi su Vil van Beveren,
i Tinus Osendarp iz Holandije,
Amerikanci Džesi Ovens i Mak Robinson,
Pol Hani iz Švajcarske,
i Kanađanin Li Or.
Ispravan start.
Ovens je krenuo.
I Robinson takođe.
Ovens izleće iz krivine u ciljnu ravninu.
Mak Robinson je na drugom mestu.
Ovens i Robinson na prvim mestima.
Osendarp je izazvan.
I to je Ovens!
Ovens je trčao
20,7 sekundi.
Ovens! Ovens! Ovens!
Da više nikada niste rekli mojoj ekipi šta može da snima, a šta ne.
Ne možete da promenite ono što se dogodilo tamo.
Dobro veče, gđice Rifenštal.
Pošto ste ovde, mogli biste da nam budete od koristi.
Hoćete li biti ljubazni da tačno prevodite gospodinu Brandejdžu?
Kada smo se prvi put sreli, razgovarali smo o gostoljubivosti.
Kada ste gost u nečijem domu, pridržavate se...
Da, da, da. Razumem.
Za vreme večere više voli konjak.
To su dobri maniri.
Jevreji, Glikman i Štoler,
se takmiče u štafeti na 400 metara.
Pokazaćete veliko saosećanje i razumevanje
sa vaše strane ako se ne takmiče.
Hvala na piću.
Kaže da imate poslovni dogovor.
To je bio posao.
To nema nikakve veze s ovim.
Kako bi to izgledalo za vaš Američki olimpijski savez
što ste sarađivali sa nama pre ovih igara?
U redu.
Postoje izveštaji da su Nemci
zadržali njihove najbolje trkače
da bi nam napravili malo iznenađenje za štafetu na 400 metara.
Imajući to u vidu, izvršićemo neke promene u postavi.
U redu. Dakle, Foj, pretpostavljam da ćeš biti treća izmena.
Frenk, ti ćeš sada trčati poslednju. -U redu.
Marti, Sem,
žao mi je, ali moramo da vas povučemo.
Ko će trčati prvu i drugu?
Mislite došli smo čak doovde i nećemo trčati trku?
Ne, ne, ne. To su gluposti.
Marti i ja smo pobedili Foja
na testu brzine juče. -Žao mi je, veruj mi.
To nije bila laka odluka... -Hej, hej.
Ako ćete nekoga da izbacite, izbacite njega.
Foj ima više iskustva.
Svaki nemački tim koji izađe, možemo pobediti za 15 jardi.
Hajde! Znate šta to znači.
Mi smo Jevreji.
To nema nikakve veze s Jevrejima.
Ako to učinite...
Ako to učinite,
zateći ćete pravi pakao kući.
To nije tvoj problem.
Želimo na stazi naše najjače trkače.
A to će biti Ralf i Džesi.
To je savršeno.
Ne. Treneru, moraju da trče Sem i Marti.
Mislim, ne mogu govoriti u Ralfovo ime, ali morate im dati šansu.
Nikad nisam trčao štafetu. Ne znam čak ni da dodam palicu.
Radićeš šta ti se kaže, Ovens.
Štampa ima spisak postave.
Promenite li je sada, a mi izgubimo, želeće da znaju zašto.
To je veliki pritisak na jednoj trci, zar ne?
Hoćete li još jednom da me podsetite ko ste vi?
Ralf, radi šta hoćeš. Ja neću da trčim.
Neću, osim ako Sem i Marti ne pristanu.
Jesi li ikad leteo avionom?
Ne.
Nema ničeg lepšeg na svetu od letenja svojim avionom.
Jedna devojčica u Nju Džersiju te čeka.
Vidiš, avion uzbuđuje ljude
isto kao kada bi došli da gledaju trku.
Ali ono što stvarno žele,
ono što ih stvarno uzrujava
je da te vide kako padaš.
Da vide kako se ti kao Sterman dvokrilac savijaš poput komada papira.
Gledaš kako te osoblje na zemlji izvlači
poput krpene lutke pre nego što odleti u vazduh,
eksplodira u plamenu.
To je uzbudljivo.
Pa, jeste...
Je li to razlog zbog kojeg niste otišli u Pariz?
Zato što se srušio vaš avion?
April 1924.
Tri sedmice pre ceremonije otvaranja.
Čuo sam na radiju da je Padok pobedio.
Čoveče! -Da.
Bili ste pravi idiot.
To mi je baš rekao otac.
Probudio sam se u bolnici, a on mi je dao ovo.
Da. Da, imao sam svoju priliku, ali to nisam znao.
Samo sam je propustio.
Sterman je lep mali avion,
ali ne mogu da zamislim da se može porediti sa trčanjem na Olimpijadi.
U pravu si, znaš.
To nije tvoja trka.
SLEDEĆI PUT
Hej.
Ako izgubiš,
to je badava.
Razumeš?
Sem i ja smo izbačeni badava.
Ceo svet će videti još jedan nacistički talas na još jednu medalju.
Šta hoćeš da kažeš?
Hteo je da kaže, nemojte da izgubite.
Da.
Hajde, Džesi!
Ovens, najbrži sprinter na svetu
diktira strahovit tempo od samog početka.
Ovens prolazi Marijanija, predaje Metkalfiju.
Brzi su, prolaze Kanađane. Druga izmena!
Napred, Frenk!
Amerika je na prvom mestu sa novim svetskim rekordom
od 39,8 sekundi!
U redu!
SAD! SAD!
Hvala, Leri.
U redu.
Idi! Idi!
Samo napred. Pogledajte.
Ne, u redu je.
Sigurni ste? -Da.
Poslednja prilika.
Daj mi je.
Izvinite.
Gospodine Ovens, moje ime je Leni Rifenštal.
Želim da vas zamolim za jednu uslugu.
Hoćete li još jednom?
Zadnji put, obećavam.
Pa, naravno, ali zar to nije varanje?
Varanje?
Da.
Samo kažem da to nije pravi skok koji sam izveo.
Izveli ste taj skok.
Svi smo to videli.
Ušli ste u istoriju ovde.
Sve što želim je da u vremenu koje dolazi
omogućim da to vide ljudi koji to nisu mogli.
Kako nikad ne bi zaboravili šta ste uradili.
Još jednom?
Molim vas.
U redu. Još jednom.
Hvala. Hvala.
1. SEPTEMBRA 1939, NAPADOM NEMAČKE VOJSKE NA POLJSKU ZAPOČEO JE 2. SVETSKI RAT.
NAKON PRKOŠENJA NACISTIČKIM IDEALIMA, KARL 'LUC' LONG JE REGRUTOVAN I POSLAT NA FRONT.
ON I DŽESI SU OSTALI PRIJATELJI SVE DO NJEGOVE SMRTI TOKOM SAVEZNIČKOG NAPADA NA SICILIJU.
NAKON GODINA BEZ POSLA, HENRIJU OVENSU JE PONUĐEN POSAO DOMARA NA UNIVERZITETU OHAJO STEJT.
MILION LJUDI DOČEKALO JE DŽESIJA NA ULICAMA NJU JORKA.
EJVERI BRANDEJDŽ JE USPEO DA SE ODUPRE SKANDALU U VEZI NJEGOVE SARADNJE SA NACISTIČKIM REŽIMOM.
POSTAO JE PREDSEDNIK OLIMPIJSKOG KOMITETA 1952. I OSTAO TAMO SVE DO SVOJE SMRTI 1975.
Dobro veče. -Zdravo, gospodine.
LERI SNAJDER JE OSTAO ATLETSKI TRENER NA UNIVERZITETU OHAJO STEJT SVE DO PENZIJE.
ATLETIČARI KOJE JE TRENIRAO POSTAVILI SU 14 SVETSKIH REKORDA
OSVOJILI 52 AMERIČKA SERTIFIKATA I 8 ZLATNIH OLIMPIJSKIH MEDALJA.
1960, OTPUTOVAO JE U RIM KAO GLAVNI TRENER AMERIČKOG OLIMPIJSKOG TIMA.
Nije loše?
Uopšte nije loše!
Žao mi je, gospodine, ali vaši prijatelji
će morati da koriste ulaz za poslugu.
Šalite se?
Znate li ko je ovo?
Da, gospodine.
Mislim, oni organizuju večeru za njega.
Da, gospodine.
Žao mi je, gospodine Ovens, ali to su pravila.
Da? Da, pa, vaša pravila su glupa!
Znate to, da? Kako bi bilo da iđete unutra i pozovete vašeg gazdu
ili nekog ko nam zaista može pomoći... -Treneru, treneru.
Sve je u redu. Samo napred.
Vidimo se unutra.
Neverovatno.
BELA KUĆA NIKADA NIJE JAVNO PRIZNALA DŽESIJA OVENSA NITI NJEGOVE USPEHE NA OLIMPIJADI 1936.
DŽESI I RUT DOBILI SU 3 KĆERKE, GLORIJU, BEVERLI I MARLEN.
OSTALI SU U BRAKU SVE DO NJEGOVE SMRTI 1980.
Gospodine Ovens?
Da?
Možete li?
Naravno.
Hvala!
1990, DŽESI JE NAGRAĐEN KONGRESNOM ZLATNOM MEDALJOM
I POSTHUMO PRIZNAT ZA 'OLIMPIJSKOG I AMERIČKOG HEROJA DO KRAJA ŽIVOTA.'
Preuzeto sa www.titlovi.com